Справа № 803/1517/16
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9867/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 11.10.2016року звернувся з позовом до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про зобовязання зареєструвати за позивачем вантажний автомобіль марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 06.10.2016 року придбав у ТзОВ Обеста вантажний автомобіль марки FORD Transit та для його реєстрації звернувся до Територіального сервісного центру 0742, який відмовив у проведенні вказаної процедури у звязку із ненаданням належного сертифікату відповідності транспортного засобу. Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки позивач надав сертифікат відповідності автомобіля з терміном дії до 09.03.2017 року, який не скасований та є чинним, а відповідач не наділений повноваженнями встановлювати дійсність сертифікатів на транспортні засоби.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання позивачем 06.10.2016р. транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року громадянином у ТзОВ Обеста, однак позивачу при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, необхідно було подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається із сертифікату відповідності, виданого МПП Карті на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, автомобіль вантажний марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118 відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, Правилам ЄЕК ООН № 13-09, № 14-03, № 16-04, № 43-00, Регламенту ЄС 715/2007 (рівень вимог Євро-5), ДСТУ 4276-2004.

Суду не надано доказів того, що вказаний сертифікат відповідності не відповідає вимогам Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 17.08.2012 року № 521 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1586/21898), як і не надано доказів того, що зазначений сертифікат відповідності не підтверджує відповідність конструкції і технічного стану спірного транспортного засобу обовязковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд звертає увагу, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_2 № 3353-ХІІ, ні Порядок № 1388 (який є спеціальним нормативно-правовим актом, що встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації транспортних засобів) не передбачає право сервісних центрів МВС відмовити громадянину у реєстрації транспортного засобу з тієї підстави, що заявником подано сертифікат відповідності, виданий в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність відмови у реєстрації транспортного засобу і недійсності виданого сертифікату.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у державній реєстрації належного йому транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, відтак, з наведених вище підстав позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 06.10.2016 між ТзОВ Обеста (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № РН-0001551, відповідно до якого Продавець передає, а Покупець приймає та оплачує товар, а саме транспортний засіб марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118, який був переданий позивачу за актом прийому-передачі від 06.10.2016 та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 06.10.2016 № 7274/16/000213.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України ТзОВ Обеста через Волинську митницю ДФС згідно із вантажно-митною декларацією (далі ВМД) № 205060001/2016/000329 від 11.03.2016. При цьому згідно із графою 44 вказаної ВМД до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, виданий малим приватним підприємством Карті з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

07.10.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому на підставі договору купівлі-продажу № РН-0001551 автомобіля марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118, додавши пакет документів, в тому числі сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, виданий МПП Карті з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

Листом від 08.10.2016 за № 31/3/2-2668 Територіальний сервісний центр 0742 повідомив позивача, що лише у разі надання повного пакету документів, в т. ч. сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, відповідач здійснить реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.10.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому автомобіля марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118, подавши серед іншого документ, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу (договір купівлі-продажу № РН-0001551 від 06.10.2016). При цьому у письмових запереченнях представника відповідача зазначено, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання 06.10.2016 транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року випуску громадянином ОСОБА_1 у ТзОВ Обеста.

З листа Територіального сервісного центру 0742 від 08.10.2016 за № 31/3/2-2668 вбачається, що єдиною підставою у фактичній відмові в проведенні державної реєстрації зазначеного транспортного засобу стало те, що позивач не подав сертифікат відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова WF0XXXTTFXBЕ13118 був ввезений на митну територію України через Волинську митницю ДФС згідно з ВМД № 205060001/2016/000329 від 11.03.2016, у графі 44 якої вказано, що до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності, який виданий МПП Карті на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

Цей же сертифікат відповідності був поданий позивачем до Територіального сервісного центру 0742 разом із заявою від 07.10.2016 про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, проте не був взятий до уваги відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України Про державний рух (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст.34 цього Закону, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Механізм державної реєстрації транспортних засобів визначений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.10 цього Порядку, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

В рамках адаптації національного законодавства Україні у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу здійснено перехід від процедури обов'язкової сертифікації колісних транспортних засобів в державній системі сертифікації (системи УкрСЕПРО) до процедури затвердження їх конструкції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 738 від 09.06.2011 Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затверджених наказом Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012.

Підпунктом 1 пункту 1 цієї постанови встановлено, що пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення, на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Підпунктом 22 пункту 3 розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності, який набрав чинності 10.02.2016 та визначає правові та організаційні засади розроблення і застосування технічних регламентів та процедур оцінки відповідності, а також основоположні принципи державної політики у сфері технічного регулювання та оцінки відповідності, внесено зміни до Декрету Кабінету Міністрів України № 46-93 від 10.05.1993 Про стандартизацію і сертифікацію, зокрема з 01.01.2016 виключено абзац другий статті 27 наведеного Декрету, яким було передбачено, що нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, а також вузли, агрегати та частини до них, що ввозяться на митну територію України суб'єктами підприємницької діяльності або фізичними особами, підлягають обов'язковій сертифікації відповідно до чинного законодавства.

У зв'язку з цим, Мінекономрозвитку видало наказ № 451 від 06.05.2015 Про внесення змін до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, та визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації, яким відмінено з 01.01.2016 обов'язкову сертифікацію колісних транспортних засобів в державній системі сертифікації та визнано таким, що втратив чинність, наказ Держстандарту № 23 від 17.01.1997 Про затвердження Правил обов'язкової сертифікації дорожніх транспортних засобів, їх складових та приладдя.

Таким чином, з 01.01.2016 втратили чинність нормативно-правові акти, якими встановлювалися обов'язкові вимоги до колісних транспортних засобів в державній системі сертифікацій.

Разом з цим, відповідно до Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності, наказ Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012 є технічним регламентом, яким встановлено обов'язкові вимоги до колісних транспортних засобів, їх частини та обладнання, у тому числі щодо відповідності транспортних засобів екологічним нормам ЄВРО-2 - ЄВРО-6, процедури оцінки відповідності цим вимогам, а також правила введення в обіг на території України.

Так, відповідно до п.12.1 вказаного наказу, пропуск колісних транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу, перша державна реєстрація, введення в обіг обладнання здійснюються за наявності сертифіката відповідності колісного транспортного засобу або сертифіката відповідності щодо індивідуального затвердження.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності, відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов'язковою.

Крім того, з метою уникнення використання сертифікатів відповідності, виданих органами з сертифікації в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО) для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ, Національним органом стандартизації внесено зміни до ДСТУ 3498-96 Державна система сертифікації. Бланки документів. Форма та опис (який встановлює правила заповнення бланків сертифікатів відповідності, свідоцтв про визнання відповідності та додатків до них), які набули чинності 22.06.2016, в частині обов'язкового зазначення органами з сертифікації, які призначені на виконання робіт з сертифікації в державній системі сертифікації (Системі УкрСЕПРО), у графі Додаткова інформація сертифіката відповідності наступної інформації : для колісних транспортних засобів: Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для цілей митного оформлення та першої державної реєстрації транспортних засобів у сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ; для частин та обладнання до колісних транспортних засобів: Добровільна сертифікація. Даний сертифікат не може бути використаний для пропуску на митну територію України з метою вільного обігу.

Перелік органів з сертифікації, які видають вищенаведені сертифікати відповідності, оприлюднений на сайті Мінінфраструктури у розділі Діяльність Комісії Міністерства інфраструктури України з питань забезпечення виконання Женевської Угоди 1958 року. Інформація стосовно акредитації зазначених органів з сертифікації оприлюднена на сайті Національного агентства з акредитації України.

Таким чином, єдиною законодавчо передбаченою процедурою видачі сертифікатів на транспортні засоби та частини є оцінка їх відповідності згідно з положеннями Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Мінінфраструктури України № 521 від 17.08.2012.

На даний час до органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання відносяться : Державне підприємство Державний автотранспортний науково-дослідний та проектний інститут (наказ Мінінфраструктури № 126 від 01.03.2013), Державне підприємство Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (наказ Мінінфраструктури № 121 від 29.03.2016); Державне підприємство Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (наказ Мінекономрозвитку № 209 від 09.02.2016); Державне підприємство Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09.02.2016); Державне підприємство Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09.02.2016); Державне підприємство Український центр з питань сертифікації та захисту прав споживачів (наказ Мінекономрозвитку № 212 від 09.02.2016), ТзОВ Рівнестандарт (м. Рівне); Державне підприємство Харківстандартметрологія м.Харків.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що поданий позивачем для реєстрації транспортного засобу сертифікат відповідності, який зареєстрований в реєстрі системи УкрСЕПРО з терміном дії з 11.04.2016 до 10.10.2016 не є належним сертифікатом відповідності.

При цьому, позивачу для проведення державної реєстрації автомобіля слід представити сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, визначеними постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 09.06.2011 Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання та наказом Мінінфраструктури № 521 від 17.08.2012.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що відмова у проведенні державної реєстрації автомобіля, що був придбаний позивачем, ґрунтується на вимогах закону та відповідає фактичним обставинам справи.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем заявлений позов до неналежного відповідача - Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, який діє на підставі Положення про Територіальний сервісний центр 0742 РСЦ МВС у Волинській області, затверджений наказом № 12 від 15.02.2016.

Згідно наведеного Положення територіальний сервісний центр є структурним підрозділом територіального органу МВС Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області та не має прав юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

За змістом цієї норми допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції; умовами такого допуску є згода позивача та незмінність підсудності адміністративної справи.

Разом з тим, нормами КАС України не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував свої твердження про недотримання позивачем вимог закону, а відтак й покладених в основу оскаржуваної відмови в проведенні державної реєстрації транспортного засобу, заявлений позивачем позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

Інші висновки постанови суду першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними і помилковими, оскільки такі не відповідають вимогам вищезазначених нормативно-правових актів.

В частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів враховує, що згідно вимог ч.2 ст.94 КАС України у випадку ухвалення судового рішення на користь сторони-субєкта владних повноважень судовий збір з іншої сторони не присуджується.

За наведених обставин сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги не підлягає стягненню з іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2016 року у справі № 803/1517/16 скасувати та прийняти нову, якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5