Справа № 146/1024/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/1024/17

Головуючий у 1-й інстанції: Пилипчук О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

21 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовом до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь позивача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_3 народився 7 вересня 1962 року (а.с.6), тобто на даний час є таким, що досяг 55-ти річного віку.

Згідно копії паспорта позивача вбачається, що місцем його реєстрації є смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, вул. Робітнича, 2 (а.с.7-8).

Рішенням Томашпільського районного суду від 22 вересня 2010 року встановлено факт постійної роботи ОСОБА_3 на різних посадах у ВАТ "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" СО "Томашпільські електричні мережі" в період з 21 квітня 1980 року по теперішній час в населених пунктах смт. Вапнярка, с. Паланка, с. Марківка, с. Антопіль, с. Олександрівка, с. Жолоби, с. Горишківка, с. Благодатне, с Забіляни, с. Касьянівка Томашпільського району Вінницької області, які віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії, згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23 липня 1991 року (а.с.9).

Вінницькою облдержадміністрацією 15 вересня 2003 року ОСОБА_3 було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорії 4, серії В-І № 178741 (а.с.10).

Згідно трудової книжки на ім'я ОСОБА_3, 07 вересня 1962 року, виданої 17 липня 1980 року вбачається, що 21 квітня 1980 року останній прийнятий на роботу в електроцех електрослюсарем.

Відповідно виписки з протоколу № 7 засідання Комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій, відповідно до чинного законодавства України від 14 серпня 2017 року, постановлено: відмовити ОСОБА_3 в призначенні пенсії згідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в зв'язку із відсутністю документів, які підтверджували б факт постійної роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю, а рішення Томашпільського районного суду від 22.09.2010 року № 2-О-73/2010 не може слугувати підставою для призначення даного виду пенсії, оскільки судові рішення, що набрали законної сили виконуються органами Пенсійного фонду відповідно до покладених зобов'язань, в установленому чинним законодавством порядку (а.с.12).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а). державної пенсії; б). додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали на території радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (60 років для чоловіків) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів на 5 років.

Згідно пп. 2,6 "Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 встановлено, що при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122. У разі неможливості надання довідки за формою №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що стверджують період роботи в зоні відчуження, а саме: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи у зоні, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Статтею 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачається, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, передбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-ХП, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 вересня 2010 року згідно якого встановлено факт постійної роботи ОСОБА_3 на різних посадах у ВАТ "Акціонерна компанія Вінницяобленерго" СО "Томашпільські електричні мережі" в період з 21 квітня 1980 року по теперішній час в населених пунктах смт. Вапнярка, с. Паланка, с. Марківка, с. Антопіль, с. Олександрівка, с. Жолоби, с. Горишківка, с. Благодатне, с Забіляни, с. Касьянівка Томашпільського району Вінницької області, які віднесені до зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії, згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23 липня 1991 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У зв'язку з вищенаведеним колегія суддів приходить до висновку, що єдиним документом, який підтверджує статус ОСОБА_3 як громадянина, який постійно проживає на території радіоекологічного контролю (4 категорія) та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є відповідне посвідчення.

За наведених обставин та враховуючи, що на час звернення до управління пенсійного фонду ОСОБА_3 досяг 55 років і подані ним документи підтверджують його особливий статус, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5