Справа № 466/7787/17
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7787/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Вегера К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третіх осіб органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, Центру обліку та нічного перебування бездомних осіб Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконними дій щодо відмови в реєстрації місця проживання та зобов`язання до вчинення дій,-

установив:

20 жовтня 2017року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати незаконними дії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо відмови в реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації їх матері ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації їх матері ОСОБА_1 - по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю п`ятьох дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Всі її діти проживають зі нею. З 10.08.2016року її місце проживання зареєстровано за адресою місця знаходження Центру обліку та нічного перебування бездомних осіб Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - м. Львів, вул. Кирилівська,3.

Разом зі нею за цією адресою зареєстровано місце проживання її дітей - ОСОБА_7 (з жовтня 2016 року), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (з вересня 2017 року).

В той же час двоє її синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), де раніше проходив військову службу її колишній чоловік - ОСОБА_2 (в 2014 році шлюб з ним розірвано) та де з 2011 року було зареєстровано і її місце проживання та місце проживання інших її дітей (окрім ОСОБА_7 ).

Орган реєстрації місця проживання відмовив у реєстрації її синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою реєстрації її та їхніх сестер місця реєстрації.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач, треті особи в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини справи, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю п`ятьох дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Всі діти проживають зі матір`ю. З 10.08.2016року її місце проживання зареєстровано за адресою місця знаходження Центру обліку та нічного перебування бездомних осіб Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - м. Львів, вул. Кирилівська,3.

Разом зі нею за цією адресою зареєстровано місце проживання її дітей - ОСОБА_7 (з жовтня 2016 року), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (з вересня 2017 року).

В той же час двоє її синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), де раніше проходив військову службу її колишній чоловік - ОСОБА_2 (в 2014 році шлюб з ним розірвано) та де з 2011 року було зареєстровано і її місце проживання та місце проживання інших її дітей (окрім ОСОБА_7 ).

Однак, за вказаною адресою військової частини НОМЕР_1 вони з дітьми ніколи не проживали. За адресою місця знаходження військової частини розташовані казармені приміщення, адміністративні будівлі та споруди технічного призначення, які не мають придатних для проживання відокремлених житлових приміщень, які відповідають вимогам, визначеним ЖК України. Як вбачається із Довідки (виписки із будинкової книги про склад сім`ї та прописку), вих. № 43/51 від 29.05.2017р. виданої ВЧ НОМЕР_1 , її четверо дітей станом на травень 2017 року були прописані у ВЧ № НОМЕР_1 , але не проживали там.

Відповідно до законодавства України місцем проживання малолітніх дітей (які не досягли віку 14 років) є місце проживання батьків, а якщо місце проживання батьків зареєстровано за різними адресами - місце проживання одного із них.

Зважаючи на це та з огляду на те, що всі діти ОСОБА_1 фактично проживають зі нею, вона звернулася через Центр обліку до Шевченківської районної адміністрації з заявою про реєстрацію місця проживання її синів Світозара та ОСОБА_8 за адресою реєстрації її місця проживання, тобто за адресою місця знаходження Центру обліку.

Відповідно до пп. 6 п. 18 Правил реєстрації місця проживання в разі, якщо місце проживання батьків зареєстровано за різними адресами, реєстрація дітей за адресою місця проживання одного із них здійснюється при наявності письмової згоди на таку реєстрацію іншого з батьків (окрім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішення органу опіки і піклування).

Будучи обізнаною з цією вимогою, ОСОБА_1 додала до документів для реєстрації письмове пояснення фактичної неможливості виконати її через категоричну невмотивовану відмову її колишнього чоловіка надати письмову згоду на реєстрацію дітей разом зі своєю мамою та їхніми сестрами. При цьому зазначила, що ухиляючись від надання такої згоди ОСОБА_2 не наводить раціональних мотивів своєї поведінки.

В той же час, - зазначила вона у поясненні, - є очевидним, що збереження реєстрації двох її малолітніх синів за адресою військової частини, де відсутня сама можливість для проживання, при цьому - окремо від матері та трьох їх сестер - не відповідає інтересам сім`ї та здоровому глуздові.

Орган реєстрації місця проживання не врахував зазначені вище обставини та відмовив у реєстрації її синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою реєстрації її та їхніх сестер місця реєстрації, вирішив питання зважаючи виключно на формальний бік проблеми, яка спіткала сім`ю.

Зі змісту ст. 2 КАС України випливає, що приймаючи рішення суб`єкт владних повноважень повинен урахувати всі обставини, що мають значення для його прийняття, виявити при цьому розсудливість (п.3, п. 6 ч.3 ст. 2 КАС України).

Однак, рішення Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про відмову у реєстрації моїх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою реєстрації мого та їхніх сестер місця реєстрації не відповідає цим критеріям, оскільки прийняте без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з використанням повноважень не з тією метою, з якою вони надані (п.8 ч.3 ст. 2 КАС України). Підставою для відмови відповідача у реєстрації місця проживання моїх малолітніх дітей за місцем проживання матері, як це вбачається із листа Шевченківської районної адміністрації, є відсутність письмової згоди батька дітей на виконання вказаних дій, обов`язковість надання якої відповідач обґрунтовує покликанням на п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207.

В той же час, статтею 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року № 44/25, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції "Про права дитини", пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічна норма закріплена статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно з якою громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У відповідності до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 10 Конвенції про права дитини від ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 11, 71. 72, 122, 86. 159- 163 КАС України, суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Визнати незаконними дії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо відмови в реєстрації місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_9 за місцем реєстрації їх матері ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації їх матері ОСОБА_1 - по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г. Б. Білінська