Справа № 817/402/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 р.Р і в н е 817/402/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

доРівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство "Укрсоцбанк"
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.08.2016 №001441302 та №001431302.

В обґрунтування позову зазначає, що списані їй проценти по кредиту не є доходом, а тому не є додатковим благом, оскільки такі суми безпосередньо позивачем не отримувались. Стягнення процентів за користування кредитом регулюється між сторонами в межах договірних правовідносин на підставі цивільного законодавства, тобто банк може як стягнути такі суми, так і не стягувати взагалі. Враховуючи повне погашення тіла кредиту, а тому частина відсотків за користування кредитом, нарахованих банком відповідно до умов кредитного договору та списаних за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню в порядку абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України. А тому, нею було правомірно не включено до річної податкової декларації за 2013 рік суму анульованої банком заборгованості в розмірі 473477,66грн. по нарахованих відсотках за користування кредитом, яка не є його доходом в розумінні ПК України. Позивач вказала, що у зв'язку із значною сумою прострочення сплати кредитного боргу перед ПАТ "Укрсоцбанк" та відсутністю фінансової можливості сплати як всієї суми кредиту, так і нарахованих процентів та штрафних санкцій, банком було запропоновано сплатити тіло кредиту, а частину нарахованих процентів та штрафних санкцій в сумі 131397,44 дол. США буде анульовано банком. Зазначає, що відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не відносяться до доходу платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткування, а відтак, нею правомірно не включено до річної податкової декларації за 2015 рік суми анульованої банком заборгованості в розмірі 131397,44 дол. США по нарахованих відсотках за користування кредитом та штрафних санкціях, оскільки анульовані банком відсотки за кредит та штрафні санкції не є доходом. На підставі викладеного вважає спірні рішення протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив задовольнити повністю.

Відповідач, Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.44-47). Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідно до відомостей з центральної бази даних з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та відомостей а також письмового повідомлення ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_3 в II кварталі 2015 року отримала доходи у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, шляхом укладення з банком відповідного договору в розмірі 3008203,82грн. У зв'язку з цим такий дохід за мінусом суми, що не підлягає оподаткуванню (609,00 грн.) підлягав відображенню за ознакою доходу у річній декларації. Однак, ОСОБА_3 не відобразила відповідний дохід та добровільно не подала декларацію про отриманий дохід до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, у зв'язку з чим їй донараховано, як суму податку на доходи фізичних осіб, так і суму військового збору, а також застосовано штрафні санкції. Враховуючи викладене вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними та просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 26.10.2017 до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не прибув, причин не прибуття суду не повідомив. Про дачу, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника третьої особи в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

25.02.2008 між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3. (Позичальник) було укладено Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №738/17-Д. На виконання умов такого договору банк видав ОСОБА_3 кредит в загальному обсязі 138500 доларів США. Видача кредитних коштів проводитиметься протягом перших трьох місяців з дати підписання договору, з повним завантаженням кредитної лінії до 25.05.2008 (а.с.31-33).

28.04.2015 між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін №2 до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №738/17-Д від 25.02.2008, за умовами якого сторони визначили, що заборгованість за кредитом становить 131397,44 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 121603,43 доларів США. Згідно з п.3.1 сторони домовились, що погашення заборгованості в сумі 48000,00 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 28.04.2015. А згідно з п.3.3. у разі належного виконання позичальником умов, які викладені в п.3.1, залишкова заборгованість за кредитом в сумі 131397,44 доларів США, та заборгованість за процентами в сумі 73603,43 доларів США підлягають анулюванню. Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається дата виконання позичальником умов, зазначених в п.3.1 цього договору про внесення змін. В абзаці другому цього пункту міститься застереження про те, що шляхом укладення цього договору позичальник погоджується, що він повідомлений про свій обовязок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості і відобразити такий дохід у річній податковій декларації (а.с.80-81).

Погашення заборгованості в сумі 48000,00 доларів США здійснено ОСОБА_3 28.04.2015, що не заперечується стороною позивача і підтверджується довідкою банку від 15.03.2017 (а.с.43).

За даними ЦБД ДРФО ДФС України відповідач встановив, що ОСОБА_3 в 2015 році отримала дохід у вигляді додаткового блага в сумі 104650,74грн. від ПАТ "Укрсоцбанк", який не відображено в декларації про доходи за 2015 рік.

У зв'язку з чим, контролюючим органом надсилались на адресу позивача повідомлення, яким ОСОБА_3 запрошували до Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області для декларування доходу отриманого у 2кв. 2015 року у вигляді додаткового блага від ПАТ "Укрсоцбанк". Однак, ОСОБА_3 декларацію про майновий стан та доходи не подала.

З матеріалів справи встановлено, що в період з 01.08.2016 по 05.08.2016 на підставі наказу №296 від 18.07.2016 та повідомлення №23/13-138 від 18.07.2016, відповідно до пп.78.1.1, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України уповноваженою особою Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_3 За результатами перевірки складено акт від 12.08.2016 №139/1712-1302/НОМЕР_1 (а.с.7-14), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення:

пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.50.1 ст.50, абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 209321,15грн.;

п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобовязань з військового збору за 2015 рік в сумі 15744,76грн.

19.08.2016 Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 12.08.2016 №139/1712-1302/НОМЕР_1 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№001441302, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб" на 261651,44грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 209321,15грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 52330,29грн. (а.с.15);

№001431302, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "військовий збір" на 19680,95грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 15744,76грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 3936,19грн. (а.с.16).

Не погодившись з вказаними рішеннями контролюючого органу позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд враховує наступне.

Відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Згідно з п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячних (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Загальний оподатковуваний дохід є будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 цієї статті.

Так, відповідно до абзацу "д" пп.164.2.17 п.164.2, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст.165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50% однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;

Згідно з пунктами 54.1, 54.2 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 54.3 цієї статті передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

З матеріалів справи встановлено, що контролюючий орган під час перевірки встановив, що згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів, громадянка ОСОБА_3 в II кварталі 2015 року отримала доходи - додаткове благо в розмірі 1049650,74грн. у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням. При цьому, вказана сума є сумою саме основного боргу, і не включає в себе ні відсотків за користування кредитом, ні комісій, ні штрафів, ні пені. Сума додаткового блага розрахована банком за мінусом 50% однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, що дорівнювала 609,00 грн.

Враховуючи це, Рівненська ОДПІ донарахувала позивачу суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 209321,15грн., де сума середньомісячного доходу, що оподатковується відповідно до п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною у відповідному періоді) за ставкою 15% становить 12180,00грн., а тому сума податку на доходи фізичних осіб складає 1827,00грн. (12180,00грн. (десятикратний розмір мінімальної зарплати) х 15% = 1827,00грн.), при цьому сума середньомісячного доходу, що оподатковується за ставкою 20% становить 1049650,74грн. - 12180,00грн. = 1037470,74грн., 1037470,74грн. х 20% = 207494,15грн. І загальна сума донарахованого податку 1827,00грн. + 207494,15грн. = 209321,15грн.

Вказаний розрахунок в повній мірі відповідає вимогам п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент отримання позивачем доходу), за яким ставка податку становить 15 % бази оподаткування, а якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 %.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 цієї статті, дохід з джерелом їх походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дисидентів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентами або нерезидентами в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна. Доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; г) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); є) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, об'єктом оподаткування на доходи фізичних осіб є також дохід, одержаний платником податку на доходи фізичних осіб як додаткове благо.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Тобто, законодавець передбачає сплату податку у випадку саме отримання додаткового блага, яке залишилось у платника податку після списання боргу установою банку, у вигляді отриманих раніше коштів чи користування майном.

Відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 07.05.2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Судом встановлено, що податок на доходи фізичних осіб нарахований відповідачем для позивача лише на основну суму прощеного боргу, тобто на суму неповернутого кредиту, а тому таке нарахування в повній мірі відповідає вимогам податкового законодавства.

В силу вимог пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, тобто фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні. Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. А ставка збору становить 1,5 % від обєкта оподаткування.

З огляду на наведене, відповідачем для позивача цілком підставно та обґрунтовано нараховано військовий збір на рівні 15744,76грн.

Крім того, відповідно до абзацу 2 п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Відтак, сума штрафних (фінансових) санкцій, нарахована позивачу також правомірно.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи викладене, відповідачем доведено належними доказами, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають повністю.

З врахуванням приписів статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - ОСОБА_3 у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.