Справа № 539/2583/16-а
Суддя: Даценко В. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2583/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Лубенського міськрайонного суду від 10.07.2017 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 25.02.2016 року по 12.09.2016 року; зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 25.02.2016 року по 12.09.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум; позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 13.01.2016 року по 25.02.2016 року залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 року скасовано постанову Лубенського міськрайонного суду від 10.07.2017 року в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 13.01.2016 року по 25.02.2016 року і в цій частині справу направлено до Лубенського міськрайонного суду для продовження розгляду.

В судове засідання представники сторін не зявилися. До початку розгляду справи позивач надіслав суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

При попередньому розгляді справи судом встановлено, що позивач є громадянкою ОСОБА_2.

30.12.2011 року позивачу було видано посвідку на постійне проживання в Україні с ДН № 05-13-371.

17.10.2014 року позивач була взята на облік як внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, їй призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг з 17.10.2014 року по 16.04.2015 року у розмірі 1 768 грн 00 коп.

В наступному за заявою позивача їй було призначено допомогу на наступний шестимісячний період з 25.05.2015 року по 24.11.2015 року в сумі 1 833 грн 00 коп.

Відповідно до листа № 02-18/2201 від 09.06.2016 року УПСЗН виконкому Лубенської міської ради позивача повідомлено, що виплата вказаної допомоги іноземним громадянам не передбачено.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

02.09.2014 р. був прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014 р., яким були визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Додатково гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р., який набрав чинності 22.11.2014 р.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, була прийнята постанова КМУ від 01.10.2014 р. № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб. Згідно п. 1 Порядку довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 2 цього Порядку грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 грн. на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 грн.

На підставі наведеного, право на отримання допомоги, передбаченої постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р., мають фізичні особи (в тому числі і іноземці), переміщення яких відбулося або з тимчасово окупованої території України або з районів проведення антитерористичної операції.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

26.08.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 636 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 р. та Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 р., у зв'язку з якими поняття «громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» замінено поняттям «внутрішньо переміщені особи».

Вищевказані зміни до підзаконних актів набрали чинності 09.09.2015 р. та з цього моменту лише в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначалося поняття «внутрішньо переміщеної особи», де внутрішньо переміщеною особою вважалися громадяни України, які постійно проживають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 921-VIII від 24.12.2015 р., яка набрала чинності 13.01.2016 року) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання. Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та шістнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Положеннями ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідач має право на вказану щомісячну адресну допомогу з 13.01.2016 року по 12.09.2016 року.

Крім того, ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 22.06.2017 року у відповідача було витребувано заяви позивача, з якими вона зверталася до органів соціального захисту населення щодо призначення допомоги.

На виконання вимог ухвали суду відповідач надав заяву позивача від 07.06.2016 року, адресовану відповідачу, в якій вона прохає видати офіційний документ по питанню призначення допомоги.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача інших письмових заяв з цього питання позивачем не надано.

Позивач підтвердила такі доводи представника відповідача, при цьому вказала, що неодноразово зверталася до управління з усною заявою про призначення допомоги, однак кожного разу отримувала усну відмову з посиланням на те, що вона є іноземцем. Такі обставини змусили її звернутися 20.01.2016 року до Президента України.

Вказані пояснення позивача підтверджуються супровідним листом заступника керівника Приймальні Президента України від 21.01.2016 року № 22/002627-16, адресованим Полтавській обласній державній адміністрації щодо розгляду звернення ОСОБА_1

Відповідно до п.3 Порядку для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки всіх членів сімї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Вказана норма не визначає форми подачі заяви про виплату допомоги. Відтак, за відсутності імперативної вказівки відповідна заява може бути подана і усно.

Під час судового розгляду справи судом не здобуто доказів на підтвердження точної дати первісного звернення до відповідача щодо призначення допомоги. Однак, з урахуванням звернення 20.01.2016 року до Президента України, яке позивач розцінювала як спосіб захисту своїх порушених прав внаслідок відмови в призначенні допомоги відповідачем на її усну заяву, суд вважає, що позовні вимоги за період з 20.01.2016 року є обґрунтованим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов про перерахунок та виплату допомоги за період з 20.01.2016 року по 12.09.2016 року є обґрунтованими.

Разом із тим, суд зазначив, що відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізналася в січні 2016 року, тобто поза межами шестимісячного строку.

В судовому засіданні позивач не повідомила обставини, які б перешкоджали їй звернутися до адміністративного суду.

Відтак, суд вважав, що позовні вимоги за період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Скасовуючи рішення суду в цій частині суд апеляційної інстанції зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем було отримано відповідь на своє звернення з приводу призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі лише 09.06.2016 року.

Колегія суддів зауважує, що до 09.06.2016 року позивач не отримувала рішення суб'єкта владних повноважень - УПСЗН виконкому Лубенської міської ради про припинення виплати їй щомісячної адресної допомоги, або будь-яких письмових обґрунтованих пояснень з приводу припинення цієї виплати.

Отже, позивачка дізналась про порушення свого права 09.06.2016 року, і саме з цієї дати починається перебіг строку звернення до суду з даним позовом.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги за період з період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року.

ст.ст.1, 3, 7-9, 11, 94, 99, 100 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Даценко В. М.