Справа № 804/669/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"16" листопада 2017 р.Справа № 804/669/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі №804/669/17 за позовом Приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.01.2017 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просив: скасувати рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яке оформлене наказом №141 від 13.01.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність»; скасувати рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яке оформлене наказом № 314 від 25.01.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що накази оскаржувані накази не містять обґрунтованих підстав включення платника податків до плану-графіку в порушення норм чинного законодавства. Крім того, позивач зазначив, що спірні накази про проведення документальної планової виїзної перевірки, направлені з порушенням строків встановлених п.77.4. ст.77 ПК України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яке оформлене наказом №141 від 13.01.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1В.».

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, яке оформлене наказом №314 від 25.01.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1В.».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 здійснює нотаріальну діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №3065 у Дніпропетровському міському нотаріальному округу (а.с.13).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області є субєктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №141 від 13.01.2017 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1, у звязку з включенням його до плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на І квартал 2017 року (а.с.11).

Вказаний наказ прийнято на підставі п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20, п.п.75.1.2. п.75.1. ст.75, п.77.1., п.71.4. ст.77 Податкового Кодексу України та п.п.13.1.2. пункту 13.1. статті 13, пункту 16 статті 25 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Проведення перевірки призначено з 23 січня 2017 року з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року тривалістю 10 робочих днів (а.с.12).

Наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №141 від 13.01.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки та повідомлення про проведення перевірки від 14.01.2017 року №605 отримані позивачем 16 січня 2017 року.

Крім того, 31 січня 2017 року позивачем отримано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №314 від 25.01.2017 року та повідомлення від 25.01.2017 року №598 про проведення документальної планової виїзної перевірки його як самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, у звязку з включенням до плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на І квартал 2017 року самозайнятої особи, яка проводить незалежну професійну діяльність з 08 лютого 2017 року з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року тривалістю 10 робочих днів (а.с.24, 25).

Позивач не погодився з такими наказами контролюючого органу та оскаржив їх до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою важається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування обєкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи (п.77.2 ст.77 ПК України).

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків, надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем визначено право податкового органу проводити планові виїзні перевірки, призначення яких здійснюється за наявності затвердженого плану-графіку шляхом винесення відповідного наказу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа від 03.02.2017 року за №27ДСК/8/04-16-13-12ДСК Головне Управління ДФС у Дніпропетровській області направило до ДФС України план-графік проведення документальних перевірок (розділ ІІІ) на І квартал 2017 року від 17.01.2017 року (а.с.138).

Таким чином, оскаржуваний наказ №141 від 13.01.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача прийнятий на чотири дні раніше складання плану-графіку проведення документальних перевірок на І квартал 2017 року (17.01.2017 року), що суперечить наведеним вище нормам закону.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що відповідно до листа Департаменту податків і зборів з фізичних осіб ДФС України від 04.01.2017 року №139/7/99-99-13-04-02-17 план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на І квартал 2017 року затверджено Головою ДФС України 30.12.2016 року (а.с.41).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року зобовязано відповідача надати суду інформацію щодо затвердження плану-графіку проведення документальних планових перевірок на І квартал 2017 року із зазначенням коли такий графік було затверджено, надати витяг з графіку із зазначенням особи позивача, а також інформацію щодо обґрунтування ступеня ризику позивача, як платника податку, для визначення періодичності проведення перевірок, інформацію коли в останнє проводилась податкова перевірка позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби (а.с.113).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 року відповідачу подовжувався строк для виконання вимог ухвали суду від 03.10.2017 року щодо надання відповідної інформації (а.с.125).

Відповідачем вказані ухвали апеляційного суду не виконані, витребувані документи не надані.

Таким чином, податковим органом ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надані докази наявності на час прийняття оскаржуваних наказів затвердженого плану-графіку проведення перевірок, до якого був включений позивач, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Крім того, законодавець визначив періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків.

При цьому, як зазначалось вище, відповідачем не виконано ухвали апеляційного суду та не надано доказів щодо встановленого ступеню ризику платника податків, від якої залежить періодичність проведення перевірок, в тому числі позивача. Разом з тим, платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, таким чином, у супереч зазначеному, відповідачем не надано доказів правомірності включення позивача до плану-графіка в межах трирічного строку від попередньої перевірки.

Щодо своєчасного повідомлення позивача про проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 77.6 ст. 77 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непредявлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або предявлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При предявленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Таким чином, право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли платнику податків не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 16.01.2017 року отримано повідомлення та копію наказу №141 від 13.01.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки, тобто за шість календарних днів до початку проведення перевірки, яка розпочалась з 23 січня 2017 року; позивачем 31.01.2017 року отримано повідомлення №598 та копію наказу №314 від 25.01.2017 року про проведення документальної планової виїзної перевірки, тобто за вісім календарних днів до початку проведення перевірки, яка розпочалась з 08 лютого 2017 року.

Вказані обставини відповідачем не заперечувались та не спростовувались.

Таким чином, контролюючим органом не дотримано встановленого законом терміну повідомлення позивача щодо проведення відносно нього планової перевірки.

Враховуючи вищевказане, позивач правомірно не допустив працівників податкового органу до проведення планової перевірки, оскільки наказ про її проведення був отриманий позивачем менше ніж за 10 календарних днів.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність прийняття наказів №141 від 13.01.2017 року та №314 від 25.01.2017 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки самостійної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1В.».

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі №804/669/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року у справі №804/669/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 21 листопада 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак