Справа № 825/1498/17
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1498/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Д'якова В.І.,

за участю секретаря - Андрушко І.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Атлантик" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровет Атлантик" (далі ТОВ "Агровет Атлантик", позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) від 18.05.2017 № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновки акту перевірки, на підставі якого було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому позивач вважає його протиправними та таким, що підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що строк позовної давності щодо кредиторської заборгованості по взаємовідносинах ТОВ «Агровет Атлантик» з ТОВ «Кронер» не минув у звязку з тим, що сторонами було досягнуто згоди про те, що строк позовної давності по даному договору становить 10 (десять) років.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях (а.с. 53-54). Зазначив, що висновок про заниження позивачем обєкта оподаткування податку на прибуток за 2015 рік зроблений податковим органом у звязку зі не включенням суми безнадійної кредиторської заборгованості по взаємовідносинам з ТОВ «Кронер». З таких обставин, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийняте на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що у період з 20.03.2017 по 31.03.2017 відповідачем на підставі направлень від 20.03.2017 № 443, № 444, № 445 та № 446, згідно із пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ зі змінами та доповненнями, ст.13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Чернігівській області від 20.03.2017 № 355 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агровет Атлантик» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до довідки перевірки.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 07.04.2017 № 148/14/34323885 (а.с. 6- 23).

Згідно висновків, зафіксованих в акті перевірки від 07.04.2017 № 148/14/34323885, встановлено порушення позивачем:

- п. 5, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання» та пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, Податкового кодексу України, що призвело до заниження обєкта оподаткування за 2015 рік на суму 2272583,00, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік на загальну суму 409065,00 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 07.04.2017 № 148/14/34323885, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 409065,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням рішенням ТОВ «Агровет Атлантик» в порядку адміністративного оскарження подало скаргу до Державної фіскальної служби України.

ДФС України своїм рішенням від 17.08.2017 № 18215/6/99-99-11-01-01-25 «Про результати розгляду скарги» залишило без змін податкове повідомлення-рішення від 18.05.2017 № НОМЕР_1, а скаргу «Агровет Атлантик» без задоволення (а.с. 25-28).

Не погоджуючись вказаним податковим повідомленням рішенням позивач звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів, та з вимогою про визнання його протиправними та скасування.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Украйні» від 16.07.1999 № 996-XIV визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно, законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ: зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - Податковий кодекс України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платниками податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов'язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають з таким кредитором у трудових відносинах, та осіб, які перебували з таким кредитором у трудових відносинах, і період між датою припинення трудових відносин таких осіб та датою прощення їх заборгованості не перевищує три роки; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією.

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

З матеріалів акту перевірки вбачається, що відповідно до оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними виробниками» у позивача за 2015 рік рахується кредиторська заборгованість, якій більше 3-х років, тобто минув строк позовної давності, перед постачальником ТОВ «Кронер» (код 37787163) у сумі 2272583,11 грн.

Статтею 256 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі - Цивільний кодекс України, ЦК України) передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У судовому засіданні представник позивача стверджував, що строк позовної давності щодо кредиторської заборгованості по взаємовідносинах ТОВ «Агровет Атлантик» з ТОВ «Кронер» не минув у звязку з тим, що нібито договір поруки між ними був укладений 03.02.2011, та сторонами було досягнуто згоди про те, що строк позовної давності по даному договору становить 10 (десять) років.

Також, представник позивача пояснив, що не міг подати на перевірку документи, на підставі яких виникла кредиторська заборгованість, у звязку з їх втратою.

Одним із способів ліквідації юридичної особи є ліквідація юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами (ст. 110 ЦК України).

У відповідності до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті ліквідації.

Відповідно до частини 2 статті 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З пояснень представника відповідача, що також, встановлено в акті перевірки, вбачається, що згідно ІС «Податковий блок» ТОВ «Корнер» знято з обліку у податковому органі та у відповідності до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15.04.2013 внесено запис № 7002952 про припинення ТОВ «Корнер» як юридичної особи.

У відповідності до ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір поруки від 03.02.2011, який зі слів представника позивача, продовжував строк позовної давності щодо кредиторської заборгованості по взаємовідносинах ТОВ «Агровет Атлантик» з ТОВ «Кронер» був припинений як зобовязання, з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців даних про припинення юридичної особи ТОВ «Корнер», а саме з 15.04.2013.

Таким чином, за позивачем за 2015 рік правомірно рахується кредиторська заборгованість перед постачальником ТОВ «Кронер» (код 37787163) у сумі 2272583,11 грн, розрахована згідно оборотно - сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними виробниками», описаних у акті перевірки., що сторонами не заперечується.

У звязку з цим, позивачем, до складу доходу за 2015 рік не включено суму безнадійної кредиторської заборгованості у розмірі 2272583,11 грн., чим порушено вимоги п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 5, 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153), із змінами і доповненнями, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Визначений дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не коригується на величину пов'язаної з ним сумнівної та безнадійної дебіторської заборгованості. Сума такої заборгованості визнається витратами підприємства згідно з Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість». Доходом визнається сума зобов'язання, яке не підлягає погашенню.

У відповідності до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Враховуючи викладене, відповідачем в ході проведення перевірки правомірно встановлено порушення ТОВ «Агровет Атлантик» п. 5, п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (зареєстровано Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153), із змінами і доповненнями, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306), із змінами і доповненнями, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ТОВ «Агровет Атлантик» податку на прибуток за 2015 рік на загальну суму 409065,00 грн.

Таким чином, під час розгляду справи суд встановив наявність належних доказів та підстав, які підтверджують не включення позивачем суми безнадійної кредиторської заборгованості у розмірі 2272583,11 грн. до складу доходу за 2015 рік, заниження позивачем обєкта оподаткування за 2015 рік на суму 2272583,00, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік на загальну суму 409065,00 грн., у звязку з чим, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення є обґрунтованими та винесеним на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень довів правомірність свого рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровет Атлантик" - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.І. Д'яков