Справа № 243/2712/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко Л.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року справа №243/2712/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Терзі Д.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача 1 не зявився,

представника відповідача 2 ОСОБА_3, довіреність від 16.12.2017 року № 15506/08,

представника третьої особи - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 243/2712/17 за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною діяльність субєкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач, заявник, скаржник, апелянт) звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Пенсійного фонду України (далі - відповідач 1, Пенсійний фонд), Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2, Управління), третя особа: Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі третя особа, обєднане управління) про скасування та визнання недійсним порядку визначення їй розміру пенсії, зобовязання визначити розмір пенсії відповідно до норм діючого законодавства (а.с.1-6).

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с.161-163).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено предмету позовних вимог. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не надано оцінку тому, що позивач припинив трудові правовідносини в 2001 році. Посилається на порушення судом першої інстанції Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (а.с.168-170).

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення.

Представник відповідача 2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без змін судове рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, заслухавши пояснення сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: 84108, м. Словянськ, вул. Ленінградська, буд. 120, з 05 жовтня 1990 року по теперішній час перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яка з 01 січня 2004 року перерахована та виплачується згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (а.с.21-25, 32).

Відповідач 1, Пенсійний фонд України, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Відповідач 2, Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Третя особа, Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивачу з 05 жовтня 1990 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ з урахуванням довідки від 05 листопада 1991 року № 211 Виробничого обєднання «Хімпром» про нараховану заробітну плату за період роботи з 01 жовтня 1989 року по 30 вересня 1990 року.

З 01 січня 1992 року позивачу здійснено перерахунок нарахованої пенсії у звязку з набуттям чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ.

На підставі особистої заяви від 08 квітня 2003 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності (ІІ група) відповідно до статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Обчислення пенсії проведено із заробітної плати за період роботи з 01 серпня 1994 року по 31 липня 1996 року на підставі довідки від 07 травня 1998 року № 116, виданої ВАТ «Содовий завод».

Пенсія заявнику перерахована з 01 січня 2004 року відповідно до вимог статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV на підставі документів про наявний страховий стаж та заробітну плату, наявних в матеріалах пенсійної справи на час набрання чинності цим Законом.

Після встановлення позивачу І групи інвалідності, з 14 квітня 2005 року, розмір пенсії був обчислений відповідно до пункту 2 статті 33 Закону.

Страховий стаж позивача, з якого обчислена пенсія, складає 40 років 04 місяці 13 днів (стаж враховано по 02 березня 2000 року), в тому числі пільговий за Списком № 1 07 років 06 місяців 28 днів.

Заробіток врахований за період роботи з 01 березня 1974 року по 28 лютого 1979 року на підставі довідки від 18 квітня 2012 року № 1353, виданої ВАТ «Содовий завод», як найбільш вигідний із заробітків наявних в пенсійній справі. Заробітна плата обчислена відповідно до вимог статті 40 вказаного Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників.

Станом на серпень 2017 року розмір пенсії становить 1686,46 грн.

Позивач 07 грудня 2016 року звернувся до третьої особи із заявою про перевірку правильності розрахунку та виплати пенсії.

ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21 грудня 2016 року позивача повідомлено, що вона з 05 жовтня 1990 року отримує пенсію за віком по Списку № 1 та після встановлення їй другої групи інвалідності і за її особистою заявою від 08 квітня 2003 року позивача переведено на пенсію по інвалідності другої групи й після встановлення позивачу першої групи інвалідності від загального захворювання, з 14 квітня 2005 року заявнику виплачується пенсія в розмірі пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Заробітна плата для розрахунку основного розміру пенсії склала 1753,51 грн., визначена шляхом помноження коефіцієнту заробітної плати (1,46381) на показник середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 рік (1197,91 грн.). Заробітна плата врахована за період з 01 березня 1974 року по 28 лютого 1979 року, відповідно до довідки про заробітну плату від 18 квітня 2012 року № 33.

Відповідь третьої особи оскаржена позивачем в лютому місяці 2017 року до Головного управління, на що листом від 06 березня 2017 року № 216-Л-01 Головне управління відмовило у здійснені перерахунку, зазначивши, що нарахування пенсії проведено у відповідності до вимог Закону.

Суть спірних правовідносин у правомірності нарахування позивачу пенсії відповідно до вимог Закону, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІ ( далі Закон № 1788-ХІ), Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженого постановою правлінні Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі Положення № 28-2), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі Положення № 280 та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Частинами першою та другою статті 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 1 Положення № 280 Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Головні управління є територіальними органами Пенсійного фонду України, які підпорядковуються та разом з управліннями в районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду.

Пунктом 12 Положення № 28-2 управління Фонду в тому числі і Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного ОСОБА_5 України та своїм найменуванням.

До компетенції Головних управлінь Пенсійного фонду України відноситься призначення та виплата пенсій окремим категоріям громадян визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей», та постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян».

Враховуючи, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і не відноситься до категорії осіб яким призначається і виплачується пенсія Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність відповідача.

Стосовно правильності нарахування та виплати пенсії заявнику, колегія суддів зазначає наступне.

Законом № 1058-IV визначені принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону № 1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону № 1058-IV.

За вимогами Закону № 1058-IV підставами одержання пенсії за віком є досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу, який складає 30 років для жінок; 35 років для чоловіків.

Частиною 2 статті 7 Закону № 1058-IV визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Отже, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення встановлені частиною 2 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, позивач не отримує інших доходів, крім пенсії за віком, яка є її єдиним та основним джерелом існування з серпня 2017 року розмір пенсії становить 1686,46 грн.

Отже, виплата пенсії заявнику проводиться відповідно до вимог діючого законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 122-1, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 243/2712/17 залишити без задоволення.

Постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2017 року у справі № 243/2712/17 за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною діяльність субєкта владних повноважень залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 листопада 2017 року. Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 21 листопада 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_5