Справа № 825/1488/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1488/17 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листі від 31.08.2017 р. №А-22344/0- 11475/6-17; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути мою заяву від липня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення мені у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області та прийняти відповідне рішення.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листі від 31.08.2017 №А-22344/0- 11475/6-17; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 25 липня 2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.07.2017 позивач подав до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 2 та для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області.

До заяви було додано копії паспорта, ідентифікаційного коду та схема розміщення земельної ділянки, як то передбачено ст. 123 Земельного кодексу України.

Листом №А-22344/0-11475/6-17 від 31.08.2017 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило позивача, що управляння не має правових підстав надати йому дозвіл на розроблення документації із землеустрою в зв'язку з тим що в матеріалах поданих ним на розгляд, відсутнє рішення міської ради минулих років про виділення йому земельної ділянки, що підтверджує розмір земельної ділянки.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою, викладена в листі від 31.08.2017 №А-22344/0- 11475/6-17, не ґрунтується на Законі і є протиправною.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

За приписами ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вже було встановлено, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зазначило, що в матеріалах поданих ОСОБА_2 на розгляд компетентного органу відсутнє рішення міської ради минулих років про виділення йому земельної ділянки, що підтверджує розмір земельної ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що в листі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №А-22344/0-11475/6-17 від 31.08.2017 року відсутні підстави, визначені у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції правомірно зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області необхідно повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 25 липня 2017 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Ічнянської міської ради Ічнянського району Чернігівської області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 17.11.2017.