Справа № 295/9877/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9877/17
УХВАЛА
Іменем України
15.11.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,-
ВСТАНОВИВ:
05.09.2017р. позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив визнати п. 63 Протоколу № 54 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08 липня 2016 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та повернення їх на доопрацювання протиправним та недійсним та зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду війни 2 групи з 06 січня 2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов 'язані із виконанням обов 'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та вжити заходів до її виплати.
Позов умотивований тим, що ОСОБА_1 , 1966 року народження з 15 березня 1996 року по 21 вересня 1996 року проходив військову службу у військовій частині А-4170/901 окремій понтонно-мостовій роті, яка входила в багатонаціональні сили ООН по підтриманню миру в республіці Ангола, де під час виконання службових обов`язків в 1996 році отримав закриту черепну- мозкову травму, що підтверджується витягом із протоколу засідання 9 військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв 'язку від 03.07.2002 року (протокол № 226).
Згідно рішення Міжрайспецтравмоофтальмологічної МСЕК (довідка серія 2-18 ЖИЗ № 037226 04.01.2003 року) позивачу була призначена 3 група інвалідності з 15 жовтня 2002 року, вперше, у зв`язку з наявністю поранень, контузії та захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. З 11.01.2013 року позивачу була встановлена 2 група інвалідності у зв`язку з наявністю поранень, контузії та захворювання, пов`язаних із виконанням обов 'язків військової служби, а з 06.01.2016 року - довічно.
07.12.2016 року позивач звернувся з заявою до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання йому одноразової грошової допомоги в зв`язку з втратою здоров`я, пов`язану з проходженням військової служби в республіці Ангола. Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено висновок до Міністерства оборони України щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 06.01.2016 року визнаний інвалідом 2 групи довічно. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 54 від 08.07.2016 року ОСОБА_1 , було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він був звільнений з військової служби до набуття Законом України від 4 квітня 2006 року № 3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 року № 975, оскільки, відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі».
Такі дії відповідача вважає неправомірними, оскільки вважає, що має право на виплату одноразової грошової допомоги.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Ільчик О.В.надіслав заперечення проти позову, у яких вказав що підстави для задоволення позову відсутні тому просив відмовити у його задоволенні, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, у якій просив розгляд справи провадити без його участі. Також представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду клопотання, у якому він вказав, що оскаржуване рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, прийнято 08 липня 2016 року. За інформацією ІНФОРМАЦІЯ_2 витяг із протоколу комісії позивач отримав особисто 09 вересня 2016 року. Водночас, із адміністративним позовом звернувся 03 вересня 2017 року. Таким чином позивачем пропущений шестимісячний строк, який встановлений ст. 99 КАС України для звернення до суду з адміністративним позовом.

Також до суду надійшло клопотання представника відповідача Ільчика О.В., у якому він просив розглянути справу колегією у складі трьох судді.

За приписами ч. 1 ст. 18 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Статтею 24 КАС України встановлено, що адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів. Адміністративні справи розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді та у місцевому загальному суді як адміністративному суді колегією у складі трьох суддів також з ініціативи судді в разі їх особливої складності.
Отже, виходячи з наведених норм КАС України, суд дійшов висновку, колегією у складі трьох суддів вирішуються адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади у разі, коли такі справи розглядаються в окружному адміністративному суді.
Оскільки дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а у місцевому загальному суді як адміністративному суді справи розглядаються і вирішуються колегією у складі трьох суддів також з ініціативи судді в разі їх особливої складності, суддя не вбачає підстав для розгляду даної справи колегією у складі трьох суддів, тому клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи колегією у складі трьох судді задоволенню не підлягає.
Представником третьої особи ОСОБА_3 подано до суду клопотання, у якому він вказав, що оскільки рішення про відмову у здійсненні доплати одноразової грошової допомоги було прийняте комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги 08 липня 2016 року та 09.09.2016 року доведене до відома ОСОБА_1 , а позов заявлений у вересні 2017 року, позовні вимоги не повинні підлягати задоволенню, а згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 цієї статті, для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.
З адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується п. 63 Протоколу № 54 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08 липня 2016 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
Представниками відповідача та третьої особи надано до суду копію супровідного листа № ВС5171 від 29.08.2016 року, яким Житомирським обласним військовим комісаріатом до військового комісара Житомирського ОМВК повернуто документи для призначення одноразової грошової допомоги, зокрема, ОСОБА_1 , на якому міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення та отримання повернутих документів 09.09.2016 року, таким чином судом встановлено, що про наявність оскаржуваного рішення позивач дізнався 09.09.2016 року (а.с. 49, 56).
Згідно ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки звернувся він з адміністративним позовом до суду лише 05.09.2017 року, при цьому поважні причини пропуску позивачем не значиться, клопотання про їх поновлення не подане.
Крім того, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Згідно п. 9 ч. ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Керуючись ст. ст. 99, 100, 155 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язати призначити та виплатити одноразову грошову допомогу - залишити без розгляду.
Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суду м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: