Справа № 804/2717/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 р. Справа № 804/2717/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі ОСОБА_2, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі ОСОБА_2, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 включити позивача із сумою 180000,00 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.11.2015р. між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-027-000002633. Того ж дня, укладено договір № 980-027-000151089, на виконання договору були перераховані грошові кошти у сумі 180000,00 грн. Крім того, 18.11.2015 р. був укладений договір поруки № 980-027-000151089, відповідно до якого, Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» визначається поручителем ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». 16.05.2016 р. було укладено ще одну угоду, а саме - договір «Суперкапітал» (Новий) № 980-027-000239744(з виплатою процентів щомісячно). За умовами договору було внесено 180000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 3233523.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 р. №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» .

Позивач звернувся із запитом щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, однак йому було повідомлено про нікчемність укладеного ним правочину.

Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням позивача на лікуванні у санаторії та перебуванні представника позивача в іншому суді. Однак, суд відмовив у задоволені зазначеного клопотання представника позивача, оскільки доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання суду надано не було.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Надав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» був укладений договір «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було проведено перевірку правочинів на предмет нікчемності. За результатами цієї перевірки встановлено факти ризикової діяльності ПАТ «Банк Михайлівський», а саме, банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договори відступлення прав вимоги, за якими проведено кредитну операцію з юридичною особою. При цьому, банком було порушено обмеження, які раніше були застосовані Правлінням Національного банку України.

Третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала до суду письмові пояснення, в яких просила суд розглядати справу без участі її представника та зазначено, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні будь-які первинні документи по вкладам позивача, і тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Оскільки позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав правових підстав здійснити відповідні процедури по включенню позивача до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Таким чином, враховуючи строки розгляду адміністративних справ, які встановлені ст.122 КАС України та , що для участі у судовому засіданні прибули не всі особи, які беруть участь у справі, при цьому, немає перешкод для розгляду справи, у відповідності до ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.11.2015 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір № 980-027-000002633 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», згідно з умовами якого у ПАТ «Банк Михайлівський» був відкритий рахунок № 5801 на ім'я позивача у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касового обслуговування.

18.11.2015 р. між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір поруки № 980-027-000151089, відповідно до якого ПАТ «Банк Михайлівський» визначається Поручителем ТОВ «Інвестиційно-розрахункового центру». Порукою за цим договором забезпечується виконання Боржником - «ТОВ Інвестиційно-розрахункового центру» зобовязань перед Кредитором - «Макаров Володимир Олександрович» за договором про залучення коштів.

16.05.2016 р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» був укладений договір № 980-027-000239744, відповідно до якого, позивачем було передано 180 000, 00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр».

19.05.2016 р. з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» було повернуто кошти в розмірі 180265, 57 грн.

Отже, позивач є вкладником ПАТ «Михайлівський» в розумінні ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452 від 23.02.2012 (далі - Закон № 4452).

22.12.2015 р. Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», якою установлено факт здійснення Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності.

27.04.2016 р. Правлінням Національного банку України винесено Постанову № 295/БТ «Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року», якою введено певні обмеження діяльності Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський».

Судом встановлено, що 18.05.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» укладено договір відступлення права вимоги № 1805 та 19.05.2016 р. укладено договір відступлення права вимоги № 1, відповідно до яких, складені реєстри кредитних та основних договорів та акти приймання-передачі кредитних справ.

Рішенням Національного банку України від 23.05.2016 р. № 14/БТ віднесено Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

12.07.2016 р. Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення № 1213 від 12.07.2016 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 р. по 12.07.2018 р. та делегування повноважень ліквідатору банку.

Тимчасовою адміністрацією Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» 01.06.2016 р. складено акт № 2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності.

В акті зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності - виконання 19.05.2016 р. Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн.

Відповідно до витягу з Додатку 2 до акту № 2 від 01.06.2016 р., складеного та підписаного Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 від 13.05.2017 р., в перелік вкладників, на рахунки яких 19.05.2016 р. здійснені перерахування коштів з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр», на загальну суму 180265,57 грн.

01.06.2016 р. Тимчасовою адміністрацією Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» винесено наказ № 42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016 р., відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» із заявою щодо включення його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У відповідь на його заяву, позивачу були направлені тільки довідка про стан рахунку та повідомлення про нікчемність правочину від 21 вересня 2016 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI) гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень.

Підпунктом 3 частини 1 статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонда протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фондом, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фондом зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Суд зазначає, що даною статею також встановлені підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними. Проте, жодна з таких підстав, вказаних у ст. 38 Закону №4452-VI, не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Відповідно до ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Суд звертає увагу на те, що повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» було здійснено 19 травня 2016 року, а отже, кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточних рахунках позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

Також, суд зазначає, що 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень ЗаконуУкраїни № 4452-VI, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг»віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

При наданні відповіді на заяви позивача, відповідачем обґрунтовано нікчемність правочинів приписами п. п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проте суду не надано доказів того, що банк уклав правочини (у тому числі договори) з позивачем, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, як і не надно доказів того, що позивач є пов'язаною з банком особою, а також здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів саме з позивачем, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Оскільки відповідачем неправомірно визнано нікчемними вищевказаний правочин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для тимчасового обмеження операцій за рахунками позивача.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі ОСОБА_2, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 122, 128,158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 із сумою 180000,00 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 для внесення його даних до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснені та документально підтверджені судові витрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Суддя ОСОБА_4