Справа № 805/2513/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Арестова Л.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року справа № 805/2513/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі № 805/2513/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2017 року, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька про:

- визнання дій щодо відмови у прийнятті до розгляду заяв-розрахунків та виділення допомоги на загальну суму 183 628,08 грн. за тимчасовою непрацездатністю у звязку з нещасним випадком на виробництві протиправними;

- зобовязання відповідача виділити допомогу у розмірі 183 628,08 грн., перерахувавши на рахунок зазначену суму (а.с. 4-9).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року позовні вимоги Товариства задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька щодо неприйняття до розгляду та перевірки заяв-розрахунків на загальну суму 53 547,06 грн., які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка. Визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька щодо не виділення коштів на виплату допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю потерпілих на загальну суму 130 081,02 грн. за перевіреними заявами-розрахунками, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка. Зобовязано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька прийняти до розгляду та перевірити заяви-розрахунки на загальну суму 53 547,06 грн., які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка. Зобовязано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька виділити кошти на виплату допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю потерпілих на загальну суму 130 081,02 грн. за перевіреними заявами-розрахунками, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка судовий збір у сумі 4 354, 42 грн. (а.с. 223-226).

Не погодившись із судовим рішенням, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька подало апеляційну скаргу, в обґрунтування якої посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» визначено, що проведення розрахунків можливе лише за умови повернення території міста, у якому зареєстровано страховика, під контроль української влади чи після переміщення та перереєстрації страхувальника, на контрольовану українською владою територію. Враховуючи, що позивач зареєстрований на непідконтрольній території, підстави для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності постраждалим відсутні.

У звязку із вищевказаним апелянт просив суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с. 227-228).

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, наполягала на тому, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне залишити постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка зареєстроване в якості юридичної особи за кодом в , місцезнаходження: 83023, Донецька обл., місто Донецьк, проспект Павших Комунарів, будинок 102 (а.с. 45, 46).

Товариство з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка звернулось до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька із заявами розрахунками на відшкодування витрат, повязаних з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_4 (9 982,98 грн.+6 305,04 грн. за лютий 2015 року) та ОСОБА_5 (37 259,04 грн. за лютий 2015 року) на загальну суму 53 547,06 грн. (а.с. 10, 13, 18).

Листом від 18 лютого 2015 року № 01-03/06-794 відповідач відмовив позивачу у фінансуванні таких витрат. Згідно з Постановою КМУ від 07 листопада 2014 року № 595 « Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат та надання фінансової допомоги окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» та Постанови від 07 листопада 2015 року № 1085-р,якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюється лише після повернення території Донецької та Луганської областей під контроль органів державної влади.

Таким чином, у відповідача відсутні підстави для розгляду документів та проведенні відшкодування таких витрат до зміни позивачем місцезнаходження та перереєстрації на територію, що знаходиться під контролем України (а.с. 87).

Крім цього, позивач звернувся до відповідача із листом від 25 січня 2016 року № 14, де просив відповідача прийняти міри щодо якнайшвидшого відшкодування витрат, повязаних з тимчасовою непрацездатністю осіб, по направленим до відділення протягом липня-листопада 2014 року заявам-розрахункам, на загальну суму 130 081,02 грн. (з яких, як вбачається з матеріалів справи:

- за червень 2014 року у сумі 22 216,68 грн. по ОСОБА_6;

- за липень 2014 року у сумі 12 342,60 грн. по ОСОБА_6;

- за серпень 2014 року у сумі 28 879,62 грн. (13 555,74 грн.+7 072,56 грн.+8 251,32 грн.) по ОСОБА_7;

- за серпень 2014 року у сумі 19 748,16 грн. по ОСОБА_6;

- за серпень-вересень 2014 року у сумі 5 706,72 грн. (5 231,16 грн.+475,56 грн.) по ОСОБА_8;

- за вересень 2014 року у сумі 3 524,22 грн. по ОСОБА_9;

- за вересень 2014 року у сумі 17 092,02 грн. (3 536,28 грн.+4 125,66 грн.+9 430,08 грн.) по ОСОБА_7;

- за листопад 2014 року у сумі 20 571,00 грн. по ОСОБА_6В.) (а.с. 89).

Відповідач у листі від 16 лютого 2016 року № 01-03/08-51 у відповідь на лист від № 14 від 25 січня 2016 року зазначив аналогічне викладеному у листі від 18 лютого 2015 року № 01-03/06-794. Крім цього вказав, що відповідно до Постанови правління Національного банку України від 06 серпня 2014 № 466 Про зупинення здійснення фінансових операцій доручено банкам України, а також небанківськім установам і національному оператору поштового звязку, які є платіжними організаціями внутрішньодержавних/міжрайонних платіжних систем та/або їх учасниками, після переходу району/міста обласного значення Донецької та/або Луганської областей під контроль української влади вжити невідкладних заходів для відновлення фінансових операцій. Проведення розрахунків можливе безпосередньо після повернення території м. Донецька під контроль української влади чи після переміщення та перереєстрації підприємства на контрольовану українською владою територію. У звязку з ліквідацією правління Фонду після набуття чинності Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування врегулювати зазначене питання можливо лише на законодавчому рівні. На підставі наведеного у Фонду відсутні підстави для проведення відшкодування витрат з допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачу (а.с. 88).

Спірним питанням у справі, є правомірність відмови відповідача у фінансуванні витрат, повязаних з тимчасовою непрацездатністю осіб на суму 183 628,08 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно не виділяє коштів на виплату допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю потерпілих на загальну суму 130 081,02 грн., заяви-розрахунки відносно постраждалих з додатковими документами були прийняти відповідачем до виконання своєчасно, - дійшов висновку про необхідність зобовязання відділення виділити ці кошти. При цьому, суд вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність та зобовязав відповідача прийняти до розгляду та перевірити заяви-розрахунки на загальну суму 53 547,06 грн., які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка та не прийняті до виконання відповідачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1105-XIV серед основних завдань Фонду та його робочих органів є: реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону № 1105-XIV Фонд зобовязаний: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 зазначеного Закону застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 34 цього ж Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 1.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24 (далі Порядок № 24), кошти для здійснення страхувальником виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю потерпілого, доплати до середнього заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я, при тимчасовому переведенні його на легшу роботу, а також на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги виділяються Фондом на підставі заяви-розрахунку за формою згідно з додатком.

Інформація, внесена страхувальником до заяви-розрахунку, підтверджується підписами керівника та головного бухгалтера, які є відповідальними за її достовірність.

Заява-розрахунок складається страхувальником у двох примірниках, один з яких зберігається у страхувальника, а другий - в робочому органі виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням страхувальника.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду протягом десяти днів з дня подання страхувальником документів, зазначених у пунктах 2.7, 2.8, 5.3, 7.3 цього Порядку, перевіряє правильність нарахування сум, пов'язаних з вищезазначеними виплатами, та перераховує страхувальнику кошти у сумі, зазначеній у заяві-розрахунку.

У разі виявлення помилок у розрахунку суми робочим органом виконавчої дирекції Фонду заява-розрахунок повертається страхувальнику із зазначенням строку їх виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви-розрахунки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з додатковими документами за липень-листопад 2014 року на загальну суму 130 081,02 грн. перевірені головним спеціалістом ОСОБА_10, про що на вказаних документах мається відмітка до прийняття до виконання (а.с. 149, 152, 155, 159, 163, 167, 171, 177, 181, 185, 189, 193, 198).

В суді першої інстанції встановлено та не заперечувалось в судовому засіданні в суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_10 була співробітником відповідача.

У зазначених заявках-розрахунках не вказано про будь-які помилки у них, доказів повернення їх із наданням строку на усунення помилок відповідачем суду не надано.

Листом від 16 лютого 2016 року № 01-03/08-51 (а.с. 88) відповідач у відповідь за заяву позивача щодо відшкодування витрат по отриманим відділенням заявам-розрахункам на загальну суму 130 081,02 грн. відмовив позивачу у фінансуванні таких витрат згідно з Постановою КМУ від 07 листопада 2014 року № 595 та Постанови від 07 листопада 2015 року № 1085-р, відповідно до яких видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюється лише після повернення території Донецької та Луганської областей під контроль органів державної влади, у той же час позивач зареєстрований на непідконтрольній українській владі території.

Щодо вказаної підстави відмови у фінансуванні витрат суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Тимчасовий порядок, Порядок № 595).

Відповідно до п. 2 вказаного Тимчасового порядку (в редакції, чинній на момент затвердження Тимчасового порядку) передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вищевказаний Тимчасовий порядок розповсюджується лише на порядок фінансування бюджетних установ, однак Товариство з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка є юридичною особою та є не державною установою в розумінні закону, відтак на спірні правовідносини не може розповсюджуватись вимоги цього порядку.

При цьому суд зазначає наступне.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту (пункти 1, 6, ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Суд зазначає, що до нормативно-правових актів, які регулюють фінансування страхувальників для здійснення останніми виплат матеріального забезпечення застрахованим особам (працівникам страхувальника), зокрема, до Закону № 1105-XIV, а також до Порядку № 24 (який є нормативно-правовим актом підзаконної дії, але при цьому є спеціальним у спірних правовідносинах) - не вносились зміни щодо особливостей здійснення Фондом фінансування страхувальників-роботодавців, які розташовані у населених пунктах, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірної бездіяльності відповідача щодо не виділення коштів на виплату допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю потерпілих на загальну суму 130 081,02 грн. за перевіреними заявами-розрахунками, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка та необхідності зобовязання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька виділити кошти на виплату допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю потерпілих на загальну суму 130 081,02 грн. за перевіреними заявами-розрахунками, які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка.

Стосовно заяв-розрахунків повязаних з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_4 (9 982,98 грн.+6 305,04 грн. за лютий 2015 року) та ОСОБА_5 (37 259,04 грн. за лютий 2015 року) на загальну суму 53 547,06 грн. суд зазначає, що докази прийняття та перевірки таких розрахунків відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Так, у вказаних розрахунках не містяться відомості про їх перевірку, однак, наявна відмітка про їх отримання відповідачем підпис на розрахунках ОСОБА_11, яка за наданими відповідачем пояснення була співробітником його установи.

Також, у листі від 18 лютого 2015 року № 01-03/06-794 відповідач зазначив про відсутні підстав для розгляду таких документів та проведенні відшкодування відповідних витрат.

Суд зауважує, Законом № 1105-XIV та Порядком № 24 не передбачені повноваження робочих органів Фонду щодо неприйняття та не розгляду заяв-розрахунків страхувальників, в тому числі з підстав реєстрації страхувальників-роботодавців у м. Донецьку.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльність відповідача щодо неприйняття до розгляду та перевірки заяв-розрахунків на загальну суму 53 547,06 грн., які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог відповідно до положень ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено та визнання протиправною таку бездіяльності та зобовязання відповідача прийняти до розгляду та перевірити заяви-розрахунки на загальну суму 53 547,06 грн., які надані Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькшахтопроходка.

При цьому, суд апеляційної інстанції щодо порядку стягнення сплаченого позивачем при поданні адміністративного позову судового збору, зазначає наступне.

Пленумом ВАСУ від 23 січня 2015 року № 2 встановлено, що у разі звільнення відповідача від сплати судового збору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги з урахуванням попередньої сплати 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету (ч. 1 ст. 94 КАС України).

З огляду на викладене, у звязку з тим, що впротеріч вищевикладеним вимогам суд першої інстанції в резолютивній частині постанови стягнув витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька, тобто з субєкта владних повноважень, якого звільнено від сплати судового збору, а ні з Державного бюджету України, сьомий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 201 КАС України підлягає зміні, шляхом заміни словосполучення «з бюджетних асигнувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька» на «з Державного бюджету України».

Враховуючи викладене, у звязку з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм процесуального права в частині стягнення судових витрат, керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі № 805/2513/17-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії змінити.

В сьомому абзаці резолютивної частини постанови Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі № 805/2513/17-а замість слів «з бюджетних асигнувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м. Донецька» вказати слова «з Державного бюджету України».

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі № 805/2513/17-а залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 16 листопада 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_12

ОСОБА_13