Справа № 487/2556/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/2556/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Агєєва Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бойка А.В.,
суддів: Димерлія О.О.,
Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
12.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмови в обчисленні з 03.04.2016 року розміру призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 року за №277; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 03.04.2016 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 року за №277.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 03.04.2016 року по 11.11.2016 року залишено без розгляду. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 24.07.2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд невмотивовано відступив від правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21- 70а15, а саме, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 2012 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Розмір пенсії обчислено з видів грошового забезпечення згідно з розрахунковою книжкою серії НОМЕР_2 та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 21.05.2012 №519, виданою військовою частиною НОМЕР_1 . У зазначеній довідці не було зазначено відомостей про складові грошового забезпечення, отримані позивачем під час проходження служби, а саме: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби.

Отримавши у березні 2017 року довідку №277 від 31.03.2017 року про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з червня 2010 року по травень 2012 року, 03.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Підставою звернення до суду став лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.04.2017 №355-Б-07, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, з посиланням не те, що види грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій, визначено статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначений перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення є вичерпним, тому інші види грошового забезпечення, незважаючи на те, що з них сплачуються внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не враховуються для розрахунку пенсії.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції погодився з доводами пенсійного органу, визнав позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та відмовив у їх задоволені.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 43 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції на час призначення пенсії позивачу; далі Закон №2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою цієї ж статті Закону передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII), яким передбачено, що військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України №2011-ХІІ, також, гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329).

Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами, також, регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України №2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які, відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналізуючи вищезгадані норми, Верховний Суд України у постанові від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15) вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений в його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області протиправно відмовило позивачу у перерахунку пенсії.

А відтак, висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог є помилковим.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Враховуючи, що за перерахунком пенсії ОСОБА_1 звернувся 03.04.2017 року, надавши довідку про нараховане грошове забезпечення та додаткові виплати грошового забезпечення від 31.03.2017 року № 277, його позовні вимоги підлягають задоволенню з 01.05.2016 року.

Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішені справи, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 184, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в обчисленні розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 року №277.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.05.2016 року в розмірі, обчисленому з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2017 року №277, в тому числі грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2048 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко
Суддя: О.О. Димерлій
Суддя: О.В. Єщенко