Справа № 766/8193/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 листопада 2017 року м. Київ К/800/37795/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив за фактом бездіяльності керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича стягнути за рахунок державного бюджету з Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області на його користь моральну шкоду в розмірі 16000 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року у зв'язку із невідповідністю позовної заяви вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для виправлення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви строком у п'ять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що викладені позивачем у прохальній частині позовної заяви позовні вимоги до суду не відповідають нормам частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають уточненню, оскільки з поданої позовної заяви неможливо встановити чи просить позивач визнати незаконною бездіяльність керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича та стягнути на свою користь у зв'язку з цим моральну шкоду, чи позовні вимоги позивача стосуються тільки відшкодування моральної шкоди.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що у разі заявлення позовної вимоги про визнання незаконною бездіяльність суб'єкта владних повноважень, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви в повному обсязі у відповідності до вимог частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», згідно якої за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини ухвали вимогу суду щодо усунення недоліків позовної заяви в частині сплати позивачем судового збору за вимогу майнового характеру.

Залишаючи без змін судове рішення суду першої інстанції в частині уточнення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що основною умовою розгляду позовної заяви відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України є те, щоб вимога про відшкодування шкоди була заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, у зв'язку з чим дотримання позивачем правильності оформлення позовних вимог у позовній заяві до суду впливає на правильність визначення характеру спору, який виник між його учасниками.

Поряд з тим, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині сплати позивачем судового збору за вимогу майнового характеру, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. А тому позовна вимога про відшкодування шкоди, яка заподіяна у вищезазначений спосіб, а також позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в адміністративному судочинстві не є об'єктом справляння судового збору. При цьому об'єктом справляння судового збору у вказаній категорії адміністративних справ є лише вимога немайнового характеру, тобто щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що виходячи з норм статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України діяльність керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича, його рішення та дії можуть бути визнані судом законними або незаконними, проте його бездіяльність не може бути законною, а тому немає необхідності заявляти вимогу про визнання судом бездіяльності відповідача незаконною.

Крім того, позивач посилається на те, що вимога про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, розглядається адміністративним судом, та заявлена позивачем з вимогою вирішити публічно-правовий спір, що в свою чергу відповідає статтям 21, 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте із вказаними доводами ОСОБА_1 погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз вказаної процесуальної норми дає підстави вважати, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. Тобто, окремо вимога про відшкодування шкоди в адміністративному процесі не вирішується.

У позовній заяві позивачем не зазначено чітко і зрозуміло зміст позовних вимог згідно частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не вказано чи оскаржується ним бездіяльність керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича та яку саме бездіяльність позивач вважає незаконною, не вказано обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не викладено мотивів та доводів в їх обґрунтування, а тому висновок суду першої інстанції про невідповідність позовної заяви позивача статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України та залишення її з цих підстав без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви, є правильним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до керівника Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Карімова Дениса Зафаровича, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування моральної шкоди, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець