Справа № 2-а-208/10
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2а-208/2010р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2010 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Холод Р.С.

при секретарі Родніковій Ю.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника, зобовязання призначити пенсію по втраті годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника, зобовязання призначити пенсію по втраті годувальника, посилаючись на те, що вона є інвалідом 1 групи. По 31.12.2006р. вона отримувала пенсію по інвалідності. З 01.01.2007р. виплата пенсії була припинена у звязку з призначенням державної соціальної допомоги через управління праці та соціального захисту населення. У грудні 2008р. вона звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника після смерті батьків: ОСОБА_3, померлого 23.05.1973р. та ОСОБА_4, померлої 04.12.1988р. Відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника з посиланням на те, що відсутні документи, які б свідчили про одержання позивачем інвалідності до 18 років. Вважає відмову відповідача незаконною, в звязку з тим, що нею було надано достатньо документів, з яких вбачається настання її інвалідності до 18 років, зокрема виписка з акту огляду МСЕК №16/1 від 04.07.1963р., документами про освіту.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засідання просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача через необґрунтованість, суду пояснила, що у грудні 2008р. ОСОБА_1 звернулася до них за призначенням пенсії у разі втрати годувальника. Розглянувши документи пенсійної справи позивача, останній було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника, у зв»язку з тим, що вона не відноситься до осіб, які мають право на її одержання, а саме з наданих документів МСЕК немає підстав вважати набуття позивачем інвалідності до 18 років. Тому вважає відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії у разі втрати годувальника законною та обґрунтованою.

Суд, вислухав учасників процесу, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по 31.12.2006р. одержувала пенсію по інвалідності. З 01.01.2007р. виплату пенсії було припинено у звязку з призначенням державної соціальної допомоги через управління праці та соціального захисту населення. У грудні 2008р. позивач звернулася до відповідача за призначенням пенсії у звязку з втратою годувальника та відповіддю від 05.12.2008р. №8077/12 їй було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії через відсутність необхідних документів, які б свідчили настання позивачем інвалідності до 18 років (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім»ї померлого годувальника. Непрацездатними членами сім»ї, відповідно до ч.2 ст. 36 цього закону вражаються, зокрема, діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

«Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 встановлено наступне.

Згідно п.5 вказаного Порядку днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок пенсії.

Згідно п.25 визнання особи інвалідом з дитинства засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком охорони здоров'я.

Відповідно до п. 38 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, здійснює правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника ґрунтується на підставі висновку МСЕК від 04.07.1963р. та відповіддю МСЕК на запит пенсійного фонду.

Відповідно до зазначених документів, не вбачається, що позивач стала інвалідом до досягнення 18 років, а лише підтверджується звернення її до МСЕК та встановлення інвалідності після досягнення 18 років. Жодних медичних документів лікувально-профілактичних установ, які б свідчили про настання інвалідності до 18 років не надано. Наданий до суду позивачем атестат про середню освіту виданий лише у 1983р. у віці 38 років, що свідчить про закінчення позивачем закладу для осіб з вадами по зору вже після 18 років (а.с. 13). Таким чином, факт настання позивачем інвалідності до досягнення 18 років, судом не встановлений.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наданими представником відповідача доказами правомірності дій відповідача щодо правильності відмови у призначенні пенсії у разі втрати годувальника спростовано правове та фактичне обґрунтування позову та доведена безпідставність позовних вимог в повному обсязі.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника, зобовязання призначити пенсію по втраті годувальника - задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 17, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання незаконною відмови в призначенні пенсії по втраті годувальника, зобовязання призначити пенсію по втраті годувальника - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Комунарський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Р.С.Холод