Справа № 431/3249/17
Суддя: Форощук О. В.
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/3249/17
Провадження № 2-а/431/110/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 серпня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектору ДПС Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови інспектора ДПС,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду з адміністративним позовом до інспектору ДПС Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови інспектора ДПС. В обґрунтування позову посилається на те, що 12.07.2017 року він на автомобілі НОМЕР_1 рухався по автомобільній дорозі Т 1314 Біловодськ Станиця Луганська. Близько 17 години на блокпосту в селищі Бородище він був зупинений військовослужбовцями, які потребували в нього паспорт, документи на машину та страховий поліс на авто, на що він відповів, що страховий поліс вони не уповноважені у нього перевіряти. Після цього службовці блокпосту його затримали, відібрали документи та визвали співробітників поліції Біловодського ВП ГУНП. О 18 годині 30 хвилин приїхали робітники поліції та інспектор ДНСП Біловодського ВП ГУНП ОСОБА_2 потребував предявити страховий поліс, на що він відповів, що поліс обовязкового страхування він не зобовязаний предявляти, на що робітником поліції ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про правопорушення серії БР № 805986 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що вищезазначена постанова не відповідає нормам діючого законодавства та при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим законодавством.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову та просив суд розглянути справу у його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України. Суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

12.07.2017 відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 805986. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пункт 2.4ПДР України визначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

З аналізу даних норм вбачається, що при керуванні транспортним засобом водій повинен мати при собі усі три вказані документи. Відсутність одночасно усіх трьох документів є одним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тобто у разі відсутності у водія будь-якого з визначених статтею 126 ч. 1 КУпАП та п. 2.1 ПДР України документів або всіх документів, працівник поліції має право притягнути водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і відповідно до ст. 283 КУпАП винести постанову по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стаття 69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд виходить з положень ч. 2 ст. 71 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, на підставі п. 21.2. ст. 21 ОСОБА_3 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З аналізу даної норми ОСОБА_3 вбачається, що лише пряме порушення ПДР з відповідним складанням протоколів та оформлення ДТП дає працівникам поліції право вимагати та перевіряти наявність полісу страхування обов'язкової відповідальності, а відповідно і притягувати до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, суд, вважає дану постанову про скоєння адміністративного правопорушення неправомірною, і вважає пояснення позивача щодо не вчинення в даному випадку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, правдивими.

Судом встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбаченихст. 268 КУпАП України, інспектором поліції грубо порушено вимоги ст. 36, 268, 278, 279 КУпАП.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, та підлягають задоволенню, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП підтверджується наданими суду доказами.

Відтак, суд вважає позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справах суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Частина 1 статті 283 КУпАП визначає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 284 КУпАП По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24- 1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

З аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що прийняття рішення про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення віднесено до виключної компетенції органу, уповноваженого на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку - органу національної поліції. Вказане дає суду підстави відмовити в задоволенні цієї вимоги позивача.

Стосовно сплати позивачем судового збору суд приходить до наступного.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями ОСОБА_3 України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ.

Зокрема, ОСОБА_3 № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула ОСОБА_3).

За статтями 1, 2 цього ОСОБА_3 судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим ОСОБА_3, і включається до складу судових витрат. Платниками цього платежу є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим ОСОБА_3.

Вказаним ОСОБА_3, особи, які оскаржили постанову у справі про адміністративне правопорушення не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом з тим, питання справляння судового збору, крім ОСОБА_3 про судовий збір, регулюється іншим законодавством.

Так, за змістом статті 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Виходячи з того, що норми ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами ОСОБА_3 про судовий збір, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Вказана позиція зазначена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень ОСОБА_3 України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 №2.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених ОСОБА_3 України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 08.06.2016 року у справі № К/800/9907/16, від 18.10.2016 № К/800/19493/16.

Крім того, згідно Постанови ВСУ від 13.12.2016 у справі 21-1410а16 зазначено, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП, статей 2, 3, 4 ОСОБА_3 № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору.

КпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 № 3674-VI не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення.

У зв'язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень адміністративної позовної заяви у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених ОСОБА_3 № 3674-VI, сплаті не підлягає.

Таким чином суд відносить судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 126 ч. 1, 247 ч. 1, 283 ч. 1, 284 ч. 1 КУпАП, ст.ст. 2, 10, 11, 71, 159-162, 171-2 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектору ДПС Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови інспектора ДПС задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 805986 від 12.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 22.08.2017.

Суддя: О.В. Форощук