Справа № 826/3792/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2017 року 13:50 № 826/3792/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Геос-УКБ», (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0 від 29.10.2015.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що позивач на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних документів сформував податковий кредит та грошові зобов'язання з податку на додану вартість, а також, що реальність господарських операцій позивача із його контрагентами ПАТ «Солді і Ко», ТОВ «Будівельна компанія Форс», ТОВ «Сіндорай», ТОВ «СКМ Девелопмент», ТОВ «Фьюженс», ТОВ «ТПК «Євро-пласт» за спірний період, - квітень 2015 року підтверджена належним чином оформленими документами, а висновки відповідача, викладені у Акті перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, зокрема, зазначав, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження реальності господарських операцій із контрагентами позивача за період, що перевірявся, звертав увагу суду на розбіжності у значній кількості документів, що надавались позивачем в обґрунтування позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити.

В порядку частини 4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві було проведено позапланову документальну перевірку ТОВ «Геос-УКБ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПАТ «Солді і Ко» (), ТОВ «Будівельна компанія Форс» (), ТОВ «Сіндорай» (), ТОВ «СКМ Девелопмент» (), ТОВ «Фьюженс» (), ТОВ «ТПК «Євро-пласт» () за квітень 2015 року. За наслідком перевірки було складено акт № 432/26-55-22-10/38825398 від 12.10.2015 (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за квітень 2015 року у сумі 843 712 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0 від 29.10.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 265 568,00 грн. (843 712 грн. за основним платежем та 421 856,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Позивач не погоджується з висновками Акту перевірки, стверджує про їх безпідставність висновків відповідача, викладених у Акті перевірки та про реальний характер господарських операцій позивача з ПАТ «Солді і Ко», ТОВ «Будівельна компанія Форс», ТОВ «Сіндорай», ТОВ «СКМ Девелопмент», ТОВ «Фьюженс» та ТОВ «ТПК «Євро-пласт».

Аналізуючи вищевикладені обставини у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, витрати для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Підтвердженням даних податкового обліку можуть бути лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. (зазначена позиція висловлювалася неодноразово Верховним Судом України, зокрема в Постанові ВСУ від 17 лютого 2009 року, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 7046232 та додатково відображена у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11).

Згідно з відомостями Акту перевірки, ПАТ «Солді і Ко» позивачу було виписано та зареєстровано податкові накладні на загальну суму 72 410, 12 грн., у т.ч. ПДВ 12 068,35 грн. ТОВ «Геос-УКБ» згідно з платіжними дорученнями, копії яких містяться у матеріалах справи, №280 від 08.04.2015, №282 від 08.04.2015, №439 від 21.04.2015, №451 від 22.04.2015 перерахувало на користь зазначеного контрагента кошти на загальну суму 72 410, 12 грн., у т.ч. ПДВ 12 068,35 грн. З видаткових накладних №015700 від 15.04.2015, №015702 від 30.04.2015, №017603 від 21.04.2015 вбачається, що поставлено товар на загальну суму 30 758,72 грн., в т.ч. ПДВ 5126,46 грн. Також позивачем надано рахунки-фактури: від 08.04.2015 №17366, від 21.04.2015 №21565, від 30.03.2015 №12545, від 02.04.2015 №14296.

Позивачем не надано до перевірки, проте долучено до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних: №015700 від 15.04.2015, №017603 від 21.04.2015 та №015702 від 30.04.2015. Вказані ТТН оформлені на перевезення вантажу, відповідно до вищезазначених податкових накладних.

Разом з тим, суд не може погодитися з позивачем щодо документального підтвердження реальності операцій з ПАТ «Солді і Ко» з огляду на наступне. До податкового кредиту квітня 2015 року включено ПДВ у розмірі 12 068,35 грн. за вищезазначеними податковими накладними (на загальну суму 72 410, 12 грн.). В той же час, за первинними документами, зокрема, видатковими накладними товар поставлено лише на суму 30 758,72 грн., в т.ч. ПДВ 5 126,46 грн. При цьому, суд зауважує, що рахунки-фактури та податкові накладні не є первинними документами, оскільки не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а платіжні доручення, згідно із ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є лише розрахунковими документами та не можуть підтверджувати товарність операції.

Разом з тим, суд також звертає увагу на невідповідності у видаткових та товарно-транспортних накладних. З ТТН №015700 від 15.04.2015 вбачається, що товар до перевезення здано завідуючим складу ОСОБА_2 у той час, коли відповідна видаткова накладна містить інформацію про відпуск товару іншою особою. Отримання товару у ВН зафіксовано начальником дільниці ОСОБА_3, у ТТН зазначено про відпуск вантажу за довіреністю вантажоодержувача №564 від 15.04.2015 ОСОБА_3, проте у графі про прийняття вантажу міститься підпис директора Окольничого Б.М. Не надано позивачем і копії вищевказаної довіреності на ОСОБА_3 Аналогічна ситуація і щодо накладних №017603 від 21.04.2015 та №015702 від 30.04.2015.

Вказане свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій з ПАТ «Солді і Ко».

При цьому, суд критично сприймає посилання позивача на те, що поставлені ПАТ «Солді і Ко» матеріали були використані ТОВ «Будівельна компанія Форс» для виконання у квітні 2015 року робіт по АДРЕСА_4, оскільки зазначене не підтверджується належними доказами.

В частині господарських операцій з ТОВ «Будівельна компанія Форс» суд приймає до уваги наступне.

05.03.2015 між ТОВ «Будівельна компанія Форс» як субпідрядником та позивачем як підрядником укладено договір №2/03/1, за умовами якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними та/або залученими силами виконати опоряджувальні роботи в житловому комплексу на АДРЕСА_4, що визначені в кошторисі, що є невід'ємною частиною даного договору, а підрядник зобов'язується прийняти виконані роботи та повністю сплатити їх вартість. Договірна ціна виконання робіт, визначена сторонами у додатку № 1 «Кошторис», є твердою і становить - 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 83333,33 грн.

За умовами вказаного договору ТОВ «Будівельна компанія Форс» на адресу позивача оформлено акт приймання виконання опоряджувальних робіт №15 від 08.04.2015.

Податкова накладна №15 від 08.04.2015 виписана на суму 500 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 83333,33 грн. Кошти перераховані за платіжним дорученням №290 від 08.04.2015.

В Акті перевірки міститься висновок про те, що за операціями (будівельні роботи) лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту.

Такого висновку посадові особи відповідача дійшли, зокрема, з урахуванням того, що згідно фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва станом на 31.12.2014 залишкова вартість основних засобів ТОВ «Будівельна компанія Форс» не обліковується, відсутня інформація про наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, необхідного для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Аналізом звітності встановлена відсутність складських приміщень. Згідно звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, поданого ТОВ «Будівельна компанія Форс» за квітень 2015 року - середньооблікова кількість працівників за звітний період становить десять осіб. Також Акт перевірки містить посилання на неподання позивачем до перевірки документів на підтвердження якості та безпеки матеріалів, які використані при проведенні будівельних робіт, та документів щодо отриманих та оплачених послуг водопостачання та водовідведення, отримання електроенергії. При дослідженні ланцюга постачання та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, податковим органом встановлено невідповідність придбаних ТОВ «Будівельна компанія Форс» товарів, робіт, послуг роботам, реалізованим позивачу за договором №2/03/1 від 05.03.2015.

Позивачем до матеріалів справи надано висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.07.2011 №05.03.02-04/73528 стосовно будівельної суміші, від 12.03.2011 №05.03.02-04/22366 на лакофарбові матеріали, від 12.07.2010 №№05.03.02-03/8194 на засоби для герметизації, монтажні піни, сертифікати відповідності №UA1.022.0232817-13 терміном дії з 10.12.2013 по 05.12.2014 на керамічну цеглу, № UA1.090.0176062-13 терміном дії з 09.08.2013 до 08.08.2015 на теплоізоляційні вироби, паспорт якості №1976 від 08.04.2014 на бетонні вироби та ін. висновки, сертифікати та паспорта (т.1, а.с.158-192).

Разом з тим, суд позбавлений можливості встановити приналежність вищевказаних документів до робіт та матеріалів за договором №2/03/1 від 05.03.2015, а тому не приймає вказані документи як доказ реальності виконання відповідних робіт за договором №2/03/1 від 05.03.2015.

Крім того, позивач посилався на достатність трудових ресурсів зазначеного контрагента для виконання умов договору №2/03/1 від 05.03.2015, на підтвердження чого надав деталізацію норми робіт до акта приймання виконання опоряджувальних робіт №15 від 08.04.2015. Із зазначеного документа вбачається, що деякі види робіт (монтаж кронштейнів для альпіністів та улаштування в'їздів в паркінг) виконувались із залученням спеціальних машин і механізмів.

Суд не може погодитися з позицією позивача стосовно підтвердженості господарських відносин з відповідним контрагентом з огляду на те, що згідно поданої до податкового органу звітності, у ТОВ «Будівельна компанія Форс» відсутні основні засоби, устаткування, транспорт, складські приміщення тощо, необхідні для здійснення господарської діяльності. Суду не надано також інформації та доказів залучення сторонньої спецтехніки для виконання робіт за договором №2/03/1 від 05.03.2015.

Вказане свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій з ТОВ «Будівельна компанія Форс».

В частині господарських операцій з ТОВ «Сіндорай» суд приймає до уваги наступне.

01.04.2015 між позивачем як замовником та ТОВ «Сіндорай» як виконавцем укладено договір №01/04/2015, за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик з матеріалів замовника виконати і передати останньому роботи по поставці і монтажу металопластикових і дверних конструкцій на об'єкті: житловий будинок з приміщеннями соціально-побутового призначення на пр. АДРЕСА_1.

Перелік робіт та використовуваних матеріалів конкретизовано в Додатку № 1 (Договірна ціна), що включає в себе Локальний кошторис, Підсумкову відомість ресурсів, та інші документи за необхідності, що підписаний уповноваженими представниками обох сторін і є невід'ємною частиною цього договору.

На адресу позивача за вищевказаним договором було виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні: від 23.04.2015 №25, №24, №26, від 08.04.2015 №23, від 06.04.2015 №22, від 01.04.2015 №20 та №21 на загальну суму 2 358 150,00 грн., у т.ч. ПДВ 393 025,00 грн.

Видатковими накладними від 28.04.2015 №9, від 29.04.2015 №10, від 29.04.2015 №11 поставлено товар на загальну суму 63 170 грн., в т.ч. ПДВ 10 528,33 гри.

Грошові кошти перераховано позивачем за платіжними дорученнями: від 01.04.2015 №1264 та № 1263, від 06.04.2015 № 1439, від 08.04.2015 № 1556, від 23.04.2015 № 2005, №2003 та №2004.

В Акті перевірки зафіксовано, що перевіркою не підтверджується реальність проведення господарських операцій ТОВ «Сіндорай» з контрагентами-покупцями - перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності. Такого висновку посадові особи відповідача дійшли з огляду на те, що згідно з поданою вказаним підприємством податковою звітністю, кількість найманих працівників становить чотири особи, у зв'язку з неподанням балансу підприємства встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та виконання робіт для ТОВ «Геос-УКБ». Згідно бази даних АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України у ТОВ «Сіндорай» відсутні також транспортні засоби.

Позивач пояснив, що виготовлення, поставку та монтаж металопластикових виробів на відповідний об'єкт будівництва здійснювало ТОВ «Європроф» на підставі договору поставки, укладеного між останнім та ТОВ «Сіндорай», на підтвердження чого надав копію зазначеного договору №0304-1 від 03.04.2015, специфікації до нього, видаткової накладної №178 від 29.05.2015, товарно-транспортної накладної №Р-178 від 29.05.2015, акта надання послуг №178 від 29.05.2015, договору поставки від 03.04.2015 №0304-2, специфікації до нього, видаткової накладної №177 від 29.04.2015, товарно-транспортної накладної №Р177 від 29.04.2015, акта надання послуг №177 від 29.04.2015 та договору поставки №0304-3 від 03.04.2015, специфікації до нього, видаткової накладної №179 від 29.04.2015, товарно-транспортної накладної №Р179 від 29.04.2015, акта надання послуг №179 від 29.04.2015.

Суд не може погодитися з позицією позивача стосовно підтвердженості господарських відносин з відповідним контрагентом з огляду на наступне. Договором №01/04/2015 від 01.04.2015, укладеним між ТОВ «Сіндорай» та позивачем, зокрема п.5 передбачено порядок розрахунків та прийому-передачі робіт: п.5.1. Щомісячно до 22-го числа звітного місяця виконавець надає замовнику для погодження два екземпляри довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) та два екземпляри актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2В), підписаних зі свого боку; належним чином підписані та оформлені акти індивідуального та комплексного випробування та акти про прийняття результатів виконаних за даним договором робіт; виконавчу документацію. 5.2. Замовник зобов'язується протягом десяти робочих днів з моменту отримання повідомлення, актів та документації, перелічених у п.5.1 даного договору, отримання підписаних з боку виконавця актів, що вказані в пунктах 3.2.4, 3.2.12 даного договору забезпечити прийом виконаних робіт та передати виконавцеві один екземпляр підписаного зі свого боку акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2В). 5.3. Акт приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2В), підписаний уповноваженими представниками обох сторін, є підставою для сплати замовником вказаної в акті робіт.

При цьому, у п.3.2.4 договору йдеться про необхідність дотримання вимог по техніці безпеки, пожежної охорони та охорони праці, а п.3.2.12 у договорі взагалі не існує. А підставою для оплати відповідних робіт є акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2В.

Жодного із перелічених документів (довідок про вартість виконаних підрядних робіт форма №КБ-3, актів приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2В, актів індивідуального та комплексного випробування, актів про прийняття результатів виконаних робіт, виконавчої документації) суду не надано.

Крім того, суми ПДВ за договором №01/04/2015 від 01.04.2015 включені ТОВ «Геос-УКБ» до податкового кредиту за квітень 2015 року, в той же час за одним із договорів, укладеним між ТОВ «Сіндорай» та ТОВ «Європроф», на які посилається позивач, згідно доданих до нього видаткової, товарно-транспортної накладної та акта надання послуг, операції відбувались у травні.

Вказане в сукупності свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій з ТОВ «Сіндорай».

В частині господарських операцій з ТОВ «СКМ Девелопмент» суд приймає до уваги наступне.

Видатковими накладними від 30.04.2015 №РН-0000292, від 14.04.2015 №РН-0000259, від 09.04.2015 №РН-0000251, від 30.04.2015 №РН-0000296, від 30.04.2015 №РН-0000294, від 30.04.2015 №РН-0000298, від 29.04.2015 №РН-0000289, від 20.04.2015 №РН-0000270, від 07.04.2015 №РН-0000249, від 07.04.2015 №РН- 0000248, від 30.04.2015 №РН-0000297, від 20.04.2015 №РН-0000269, від 16.04.2015 №РН-0000264, від 07.04.2015 №РН-0000243, від 07.04.2015 №РН-0000244 поставлено товар на загальну суму 476 820,00 грн., в т.ч. ПДВ 79 470,00 грн.

На адресу позивача виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні: від 07.04.2015 №№ 7, 10, від 09.04.2015 №14, від 20.04.2015 №№ 23, 24, від 21.04.2015 №28, від 29.04.2015 №40, від 30.04.2015 №№ 42, 43, 45 на загальну суму 312 110,00 грн., у т.ч. ПДВ 52 018,34 грн.

Оплату здійснено за платіжними дорученнями №2310 від 30.04.2015, №1310 від 02.04.2015, №1689 від 10.04.2015, №1701 від 10.04.2015, №1944 від 21.04.2015, №1309 від 02.04.2015 на загальну суму 165 860,00 грн.

В Акті перевірки зафіксовано, що згідно звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, поданого ТОВ «СКМ Девелопмент» за квітень 2015 року, середньооблікова кількість штатних працівників становить дві особи, інформація про використання основних фондів відсутня, також встановлено відсутність інформації про наявність складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту та устаткування, необхідного для здійснення фінансово-господарської діяльності. Також зафіксовано, що єдиним субпідрядником ТОВ «СКМ Девелопмент» є ТОВ «Компанія «Ярманда», щодо якої здійснено висновок про формування податкової вигоди контрагентам-покупцям внаслідок маніпулювання номенклатурними групами товарів та формування штучного податкового кредиту.

Позивач до матеріалів справи надав копію акту від 18.12.2014 прийому ТОВ «СКМ Девелопмент» від ТОВ «Український лізинговий фонд» в лізинг транспортного засобу та договору №1612-4 від 16.12.2014 перевезення вантажу, укладеного між ТОВ «СКМ Девелопмент» та ТОВ «АТП Рубін».

Разом з тим, суд приймає до уваги те, що сума податкового кредиту, включена позивачем до податкового кредиту у квітні 2015 року за податковими накладними, виписаними ТОВ «СКМ Девелопмент» загальну суму 312 110,00 грн. (зафіксовано в Акті перевірки, т.1, а.с.22). В той же час, з наданих до справи копій платіжних доручень вбачається, що оплата здійснена у сумі 165860,00 грн., що не відповідає задекларованій сумі. Доказів того, що оплата була здійснена пізніше суду також не надано.

Вказане, за внутрішнім переконанням суду, свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій з ТОВ «СКМ Девелопмент».

В частині господарських операцій з ТОВ «Фьюженс» суд приймає до уваги наступне.

17.02.2015 між позивачем як замовником та ТОВ «Фьюженс» як виконавцем укладено договір №80/2/17 про надання консультаційних послуг, за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надавати консультаційні послуги при підготовці документів на об'єкті будівництва «Житловий комплекс з підземним та наземним паркінгом на АДРЕСА_4».

19.02.2015 між позивачем як замовником та ТОВ «Фьюженс» як виконавцем укладено договір №82/2/19 про надання консультаційних послуг, за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника надавати послуги з аудиту виробничої та виконавчої документації (журнали виконання робіт, акти прихованих робіт, паспорти та сертифікати матеріалів, протоколи випробувань бетону та армування), консультаційні послуги щодо оформлення Акту готовності до експлуатації об'єкта будівництва «Житловий комплекс з підземним та наземним паркінгом на АДРЕСА_4».

ТОВ «Фьюженс» на адресу позивача виписано акти передачі-прийняття послуг: від 28.04.2015, від 30.04.2015, від 23.04.2015 та від 21.04.2015 на загальну суму 1417 490,00 грн., у т.ч. ПДВ 236 248,33 грн.

Позивачем здійснено оплату послуг за платіжними дорученнями: від 21.04.2015 №1913, від 23.04.2015 №2056, від 28.04.2015 №19 та від 30.04.2015 №36 на загальну суму 1 417 490,00 грн., у т.ч. ПДВ 236 248,33 грн.

ТОВ «Фьюженс» на адресу позивача виписано наступні податкові накладні: №92 від 30.04.2015, №69 від 28.04.2015, №49 від 23.04.2015, №31 від 31.04.2015 на загальну суму 1 417 490,00 грн., у т.ч. ПДВ 236 248,33 грн.

В Акті перевірки зафіксовано, що згідно звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, поданого ТОВ «Фьюженс» за квітень 2015 року, середньооблікова кількість штатних працівників становить вісім осіб. У зв'язку з неподанням балансу підприємства встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Також встановлено, що ТОВ «Фьюженс» у податковій декларації за квітень 2015 р. сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Максі трейдинг груп», щодо якого здійснено висновок про формування податкової вигоди контрагентам-покупцям внаслідок маніпулювання номенклатурними групами товарів та формування штучного податкового кредиту.

Позивач посилався на відсутність необхідності мати виробниче обладнання, сировину та матеріали для надання консультаційних послуг та аудиту за відповідними договорами, а також зазначив про достатність трудових ресурсів для здійснення діяльності контрагента.

Також позивачем до матеріалів справи надано копію звіту ТОВ «Фьюженс» про надані послуги при супроводженні ходу будівництва об'єкта «Житловий комплекс з підземним та наземним паркінгом на АДРЕСА_4».

Разом з тим, позивач пояснив, що починаючи з березня 2015 року він виконував будівельні роботи по АДРЕСА_4 на підставі договору про заміну сторони та відступлення права вимоги від 05.03.2015, укладеного між ТОВ «Гарант-Н» як замовником, ТОВ «Будівельна компанія «Геос» як первісним підрядником та ТОВ «Геос-УКБ» як новим підрядником (копія якого міститься у матеріалах справи, т.3 а.с.129-141) .

В той же час, суд звертає увагу на те, що договори про надання консультаційних послуг укладені позивачем з ТОВ «Фьюженс» 17.02.2015 та 19.02.2015, тобто ще до того, як позивач почав виконувати будівельні роботи за відповідною адресою.

З актів від 21.04.2015 та від 23.04.2015 передачі-прийняття послуг за договором №80/2/17 від 17.02.2015 вбачається, що ТОВ «Фьюженс» здійснювало надання наступних послуг: консультацій щодо підготовки документів, необхідних для отримання будь-яких погоджень від ПрАТ «Київгаз», КП «Київзеленбуд», Департаменту ДАІ МВС України, ДП «Украаерорух», консультацій щодо підготовки документів, необхідних для підключення об'єкта до мереж теплопостачання ПрАТ «Київенерго», консультацій щодо підготовки документів, необхідних для укладання договорів між замовником будівництва - ТОВ «Гарант-Н» та ТОВ «СУ-630».

Суду не надано доказів використання отриманих за договором №80/2/17 від 17.02.2015 консультаційних послуг у господарській діяльності позивача, а саме документів, які були підготовані для отримання погоджень ПрАТ «Київгаз», КП «Київзеленбуд», Департаменту ДАІ МВС України, ДП «Украаерорух», самих погоджень, документів щодо підключення об'єкта до мереж теплопостачання ПрАТ «Київенерго» та договорів між ТОВ «Гарант-Н» та ТОВ «СУ-630», як і документів, підготованих для їх укладення.

З актів від 28.04.2015 та від 30.04.2015 передачі-прийняття послуг за договором №81/2/19 від 19.02.2015 вбачається, що ТОВ «Фьюженс» надано послуги з аудиту виробничої та виконавчої документації, консультаційні послуги щодо оформлення акта готовності об'єкта до експлуатації.

З Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461, вбачається, що акт готовності об'єкта до експлуатації разом із відповідною заявою подається замовником до Державної архітектурно-будівельної інспекції для отримання сертифіката (п.23).

У матеріалах справи міститься копія сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ №02 від 26.02.2015 про відповідність закінченого будівництвом об'єкта «Будівництво житлового комплексу з підземним та надземними паркінгами по АДРЕСА_4» проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації (т.1 а.с.82).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, ТОВ «Фьюженс» не могли надаватися позивачу консультаційні послуги щодо оформлення акта готовності об'єкта до експлуатації у квітні місяці 2015 року (відповідно до актів передачі-прийняття послуг), оскільки сертифікат Державної архітектурно-будівельної інспекції України про підтвердження готовності до експлуатації об'єкта видано ще 26.02.2015.

Крім того, суду не надано жодного документа, оформленого ТОВ «Фьюженс» за наслідком проведення аудиту виробничої та виконавчої документації, - аудиторського висновку.

Вказане свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Фьюженс».

В частині господарських операцій з ТОВ «ТПК «Євро-пласт» суд приймає до уваги наступне.

02.03.2015 між позивачем як замовником та ТОВ «ТПК «Євро-пласт» як виконавцем укладено договір №01/03, за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик з матеріалів замовника виконати і передати роботи по внутрішньому оздобленню приміщень на об'єкті: будівництво житлового будинку АДРЕСА_1.

02.03.2015 між позивачем як замовником та ТОВ «ТПК «Євро-пласт» як виконавцем укладено договір №02/04-15, за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик з матеріалів замовника виконати і передати роботи по внутрішньому оздобленню приміщень на об'єкті: житловий будинок з офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2.

ТОВ «ТПК «Євро-пласт» надано акти приймання виконаних будівельних робіт №8 від 28.04.2015 та №9 від 30.04.2015 на загальну суму 402115,00 грн., у т.ч. ПДВ 67 019,17 грн., довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрат/ за квітень 2015 року за формою КБ-3.

Позивачем здійснено оплату послуг за платіжними дорученнями: від 10.04.2015 №1674, від 22.04.2015 №1958, від 27.04.2015 №2127 на загальну суму 57 560,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 593,33 грн.

ТОВ «ТПК «Євро-пласт» на адресу позивача виписано податкові накладні №1 від 28.04.2015 та №2 від 30.04.2015 на загальну суму 402 115,00 грн., у т.ч. ПДВ 67 019,17 грн.

В Акті перевірки зафіксовано, що згідно звіту про нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, поданого ТОВ «ТПК «Євро-пласт» за квітень 2015 року, середньооблікова кількість штатних працівників становить дев'ять осіб. Аналізом звітності підприємства встановлено відсутність складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства та виконання робіт для позивача. Також Акт перевірки містить покликання на неподання позивачем до перевірки документів на підтвердження якості та безпеки матеріалів, які використані при проведенні будівельних робіт, та документів щодо отриманих та оплачених послуг водопостачання та водовідведення, отримання електроенергії. При дослідженні ланцюга постачання податковим органом встановлено невідповідність придбаних ТОВ «ТПК «Євро-пласт» товарів, робіт, послуг роботам, реалізованим позивачу за вищезазначеними договорами. У зв'язку із зазначеним зроблено висновок про створення зовнішніх ознак виконання будівельних робіт та їх документального оформлення без фактичного надання з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди та формування податкового кредиту з ПДВ.

З приводу зазначеного позивач пояснив, що субпідрядні організації за використання електроенергії, водопостачання та водовідведення не платили, відповідні договори та розрахунки укладалися та здійснювалися замовниками будівництва.

На виконання вимог ухвали суду від 08.06.2016 щодо витребування у ТОВ «ТПК «Євро-пласт» документів, які підтверджують наявність у нього трудових ресурсів, складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, залучення субпідрядників, що необхідні для виконання робіт на замовлення ТОВ «Геос-УКБ» у квітні 2015 року, вказаним підприємством направлено до суду, зокрема, копії договору оренди приміщення від 25.11.2014, укладеного між ТОВ «Нікандр» та ТОВ «ТПК «Євро-пласт», договору оренди транспортного засобу від 15.08.2013, укладеного між гр. ОСОБА_5 та ТОВ «ТПК «Євро-пласт», договору про надання приміщення у безоплатне користування від 08.01.2014, укладеного між ПП «Зумелектро» та ТОВ «ТПК «Євро-пласт», довідку про штат працівників підприємства станом на 01.04.2015. Крім того, ТОВ «ТПК «Євро-пласт» також надано суду копії договору №27/02-15 від 27.02.2015, укладеного між ним як замовником та ТОВ «Кігенс» як підрядником, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати будівельні роботи на об'єктах замовника, а замовник - прийняти і оплатити, а також договору №31/03-15 від 31.03.2015 з умовами, аналогічними вищенаведеному договору, актів приймання виконаних будівельних робіт №8 від 27.04.2015 на об'єкті: будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 та №9 від 29.04.2015 на об'єкті: житловий будинок з офісними приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_2.

З вказаних документів вбачається, що роботи за договором №01/03 від 02.03.2015, укладеного між позивачем та ТОВ «ТПК «Євро-пласт», на об'єкті: будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 частково (секція №2) виконані ТОВ «Кігенс», а роботи за договором №02/04-15 від 02.03.2015 на об'єкті: житловий будинок з офісними приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 повністю виконані ТОВ «Кігенс». При цьому, вартість вказаних робіт за актами, складеними ТОВ «Кігенс» на користь ТОВ «ТПК «Євро-пласт», та актами, складеними ТОВ «ТПК «Євро-пласт» на користь позивача, є однаковою. Вказане суперечить меті підприємницької діяльності, не має економічного ефекту та є, на переконання суду, недоцільним.

В той же час, суд критично сприймає твердження позивача на те, що під час виконання робіт ТОВ «ТПК «Євро-пласт», згідно з умовами договорів, використовувало матеріали ТОВ «Геос-УКБ», які були придбані ним у березні-квітні 2015 року, на підтвердження чого надано копії видаткових накладних (т.2 а.с. 8-64). З приводу цього, суд зауважує, що позивачем надано докази придбання ним будівельних матеріалів та не надано доказів передачі таких матеріалів виконавцю робіт - ТОВ «ТПК «Євро-пласт». А такими доказами, відповідно до п.3.2.2 договорів, мають бути накладні, акти підписані уповноваженими представниками замовника і виконавця, довіреності осіб, які отримували будівельні матеріали.

Крім того, договорами передбачено умовою розрахунків та порядку прийому-передачі робіт надання виконавцем замовнику належним чином оформлених та підписаних актів індивідуального та комплексного випробування, виконавчої документації (п.5.1). Вказаних документів суду не надано.

Також суд приймає до уваги те, що до податкового кредиту відповідного періоду позивачем за податковими накладними, виписаними ТОВ «ТПК «Євро-пласт», включено суму ПДВ 67 019,17 грн., розрахованих з вартості виконаних робіт у розмірі 402 115,00 грн., при цьому, згідно наданих відповідачу до перевірки та суду до матеріалів справи, платіжних доручень, вбачається, що оплачено роботи лише у сумі 57 560,00 грн., у т.ч. ПДВ 9 593,33 грн.

Вказане у сукупності свідчить про те, що надані позивачем документи не підтверджують реальний характер здійснення господарських операцій з ТОВ «ТПК «Євро-пласт».

Окрім вищезазначеного, суд критично сприймає твердження позивача на те, що в результаті господарських операцій, вчинених позивачем з його контрагентами, відбулося завершення будівництва об'єктів за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4. Суд позбавлений можливості достовірно встановити, ким, коли та у якому обсязі виконано ті чи інші будівельні роботи на зазначених об'єктах, а також які саме (коли і ким поставлені) матеріали при цьому використані.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко