Справа № 490/360/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/360/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, в якому просив суд: визнати незаконними дії Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по провулку 4-й Маячний, земельна ділянка №6, в Корабельному районі м.Миколаєва; зобовязати Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради виготовити будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по провулку 4-й Маячний, земельна ділянка №6, в Корабельному районі м.Миколаєва.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 19.08.2017 року Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради подало апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що підставою для повернення ОСОБА_2 поданого ним пакету документів для видачі будівельного паспорта є невідповідність намірів забудови земельної ділянки по пров. 4-й Маячний, №6 в м.Миколаєві вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Рішенням Миколаївської міської ради від 11.08.2016 року №6/3 затверджено містобудівну документацію План зонування території міста Миколаєва, згідно якого належна позивачу земельна ділянка знаходиться у територіальній зоні зелених насаджень в санітарно-захисній зоні.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2017 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, провулок Маячний четвертий, земельна ділянка №6, площею 398 кв.м., кадастровий номер :01:029:0020, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується договором дарування від 02.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером №1774, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером №26305580 від 02.09.2014 року.

Відповідно до архітектурно-будівельної частини ескізного наміру забудови позивач мав намір здійснити забудову належної йому на праві власності земельної ділянки (житлового будинку з наступними техніко-економічними показниками: площа забудови - 147,5 кв.м.; загальна площа - 224,5 кв.м., площа відведеної ділянки - 398 кв.м.).

23.12.2016 року позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради із заявою щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки за вказаною адресою.

Листом від 06.01.2017 року № 15-3295 Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради відмовило позивачу у видачі будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки, обґрунтовуючи тим, що відповідно до п. 2.3 - 2.5 Порядку видачі будівельного паспорту для забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 року №103, підстави для оформлення будівельного паспорту відсутні, оскільки відповідно до вимог діючих містобудівних ДБН 360-92**, Генерального плану м. Миколаєва, Плану зонування території м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 11.08.2016 року №6/3, обєкт містобудування розташований у територіальній зоні зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6) і не віднесено до переліку переважних, супутніх та допустимих видів використання.

З посиланням на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації (на місцевому рівні), держаним будівельним нормам, стандартам і правилам, пакет документів для видачі будівельного паспорта повернуто замовнику.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині вимог про визнання незаконними дій Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку по провулку 4-й Маячний, земельна ділянка №6, в Корабельному районі м.Миколаєва, виходив з того, що посилання відповідача на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації (на місцевому рівні), держаним будівельним нормам, стандартам і правилам є необґрунтованим, оскільки при розробці плану зонування м. Миколаїв були відомі відомості з земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо цільового призначення спірної земельної ділянки та те, що вона надана у приватну власність. Тому, зазначена земельна ділянка не могла бути віднесена до територіальної зони зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6) при умові належного урахування даних земельного кадастру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 373, ст.375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26305580 від 02.09.2014 року, в Державному реєстрі містяться офіційні відомості про належну ОСОБА_2 земельну ділянку: кадастровий номер :01:029:0020, в тому числі цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Частинами першою та четвертою статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до ст.ст. 17, 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

План зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Законом, також, встановлені особливості регулювання земельних відносин при здійснені містобудівної діяльності, а саме, передбачено, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій; режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов'язків для врахування під час розроблення землевпорядної документації; встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, при розробці плану зонування м. Миколаїв були відомі відомості з земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо цільового призначення спірної земельної ділянки та те, що вона надана у приватну власність, а тому, як наслідок, зазначена земельна ділянка не могла бути віднесена до територіальної зони зелених насаджень в санітарно-захисній зоні (С-6) при умові належного урахування даних земельного кадастру.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем не враховані норми наведених законодавчих актів України при розгляді заяви ОСОБА_2 про надання будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, чим позбавлено позивача, як власника земельної ділянки, реалізувати право на забудову відповідно до її цільового призначення на її початковій стадії - отримання будівельного паспорта.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради виготовити будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по провулку 4-й Маячний, земельна ділянка №6, в Корабельному районі м.Миколаєва, оскільки вчинення таких дій є повноваженнями відповідача, у реалізації яких суд не може підміняти відповідного субєкта владних повноважень.

В даному випадку, прийняття рішення щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки приймається за певною процедурою, визначеною Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року № 103, включаючи, в тому числі, перевірку повноти наданих замовником документів.

Правила ст. 105 КАС України стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде прийняття рішення про зобовязання Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради розглянути подані ОСОБА_2 документи щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки по провул. 4-му Маячному, 6 в м.Миколаєві з урахуванням висновків суду.

Оскільки при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції порушено норми матеріального права, тому, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти по справі нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 184, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради щодо повернення листом від 06.01.2017 року №15-3295 ОСОБА_2 подані ним матеріали щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки по провул. 4-му Маячному, 6 в м.Миколаєві.

Зобовязати Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради розглянути подані ОСОБА_2 документи щодо оформлення будівельного паспорта на будівництво індивідуального житлового будинку для забудови земельної ділянки по провул. 4-му Маячному, земельна ділянка №6, в м.Миколаєві з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко