Справа № 199/5529/17
Суддя: Скрипник О. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5529/17
ПОСТАНОВА

іменем України

26.09.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро, про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що о з 28 березня 1996 року він був звільнений з військової служби та з 29.03.1996 року йому призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після звільнення з органів Міністерства оборони, позивач продовжував працювати і з його заробітку (доходу) в повному обсязі завжди сплачувались і продовжують сплачуватись страхові внески до солідарної системи пенсійного страхування відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2007 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 та ч.2 ст.99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» виплата пенсій пенсіонерам, призначених органами Міністерства оборони до 01.01.2007 року стала здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

29 травня 2017 року позивачу виповнилось 60 років і на підставах, передбачених ст.ст.8, 9, 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами і доповненнями та ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами і доповненнями позивач придбав право на призначення пенсії за віком, виплата якої здійснюється за рахунок коштів солідарної системи загальнообовязкового пенсійного страхування Пенсійного фонду України.

20 червня 2017 року ОСОБА_3 відмовився від отримання військової пенсії та звернувся до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі за призначенням пенсії за віком на загальних підставах із заявою, встановленого зразка, оригіналами та копіями документів, що передбачені «Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями: заявою на призначення пенсії, паспортом, ідентифікаційним кодом, трудовою книжкою, довідкою з військкомату і заявою про відмову в отриманні пенсії за вислугою років, як військовослужбовець.

Відповідачем розглянуто надані позивачем документи та проведено нарахування пенсії за віком з розрахунку страхового стажу 34 роки 8 місяці та 21 день; врахованим по 31.05.2017 і заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.05.2017 (відповідно до сплати страхових внесків). Для розрахунку пенсії Відповідачем застосовано п.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: - Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

14.07.2017 року, позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де при призначенні пенсії і при обчисленні розміру просив застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за 2014 рік, 2015 рік та 2016 рік.

27.07.2017 року позивач отримав лист за № 2903/02/33 від 27.07.2017 про відмову в проведені розрахунку з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за 2014 рік, 2015 рік та 2016 рік.

На підставі зазначеного позивач просить Визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро щодо відмови ОСОБА_3 у застосуванні під час перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника заробітної плати працівників , зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпро здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 з урахуванням показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2014, 2015 та 2016 роки з часу відмови від військової пенсії з 21.06.2017 року.

У судовому засіданні позивач надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов, в яких відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки порушень чинного законодавства при перерахунку пенсії не вбачається.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 з 28 березня 1996 року було звільнено з військової служби та з 29.03.1996 року йому була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після звільнення з органів Міністерства оборони, ОСОБА_3 продовжував працювати і з його заробітку (доходу) в повному обсязі завжди сплачувались і продовжують сплачуватись страхові внески до солідарної системи пенсійного страхування відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2007 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 та ч.2 ст.99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» виплата пенсій пенсіонерам, призначених органами Міністерства оборони до 01.01.2007 року стала здійснюватися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

29 травня 2017 року позивачу виповнилось 60 років і на підставах, передбачених ст.ст.8, 9, 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами і доповненнями та ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами і доповненнями позивач придбав право на призначення пенсії за віком, виплата якої здійснюється за рахунок коштів солідарної системи загальнообовязкового пенсійного страхування Пенсійного фонду України.

20 червня 2017 року ОСОБА_3 відмовився від отримання військової пенсії та звернувся до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі за призначенням пенсії за віком на загальних підставах із заявою, встановленого зразка, оригіналами та копіями документів, що передбачені «Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями: заявою на призначення пенсії, паспортом, ідентифікаційним кодом, трудовою книжкою, довідкою з військкомату і заявою про відмову в отриманні пенсії за вислугою років, як військовослужбовець.

Відповідачем було розглянуто надані позивачем документи та проведено нарахування пенсії за віком з розрахунку страхового стажу 34 роки 8 місяці та 21 день; врахованим по 31.05.2017 і заробітної плати за період з 01.07.2000 по 31.05.2017 (відповідно до сплати страхових внесків). Для розрахунку пенсії Відповідачем застосовано п.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: - Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

14.07.2017 року, позивач повторно звернувся до Відповідача із заявою про проведення призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де при призначенні пенсії і при обчисленні розміру просив застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за 2014 рік, 2015 рік та 2016 рік.

27.07.2017 року позивач отримав лист за № 2903/02/33 від 27.07.2017 про відмову в проведені розрахунку з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за 2014 рік, 2015 рік та 2016 рік.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», цей Закон регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Стаття 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає вичерпний перелік пенсійних виплат: 1) пенсія за віком, 2) пенсія по інвалідності, 3) пенсія у звязку з втратою годувальника.

Таким чином, питання щодо виплати пенсії за вислугою років (яку позивач одержував до звернення за призначенням пенсії за віком) не входить до правового поля Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а регулюється іншим Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія за вислугою років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для всіх категорій - пенсія за віком.

Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався, то право на пенсію за віком виникло вперше, а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший. Дана позиція висвітлена в Постановах Верховного суду від 19 березня 2013 року, справа № 21 -31а13 та від 22.12.2015 року по справі № 21-4071 а15.

Стаття 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнає види пенсійного забезпечення особам офіцерського складу: довічну пенсію за вислугу років, пенсію по інвалідності, пенсію в разі втрати годувальника. Призначення пенсії за віком не передбачається взагалі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Стаття 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регулює право вибору пенсійних виплат: «Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.»

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 6, 17, 18, ч. 2 ст. 19, 104 - 106 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі частини третьої ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобовязань.

Відповідно до ст.94 КАС України з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро, про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Дніпро щодо відмови ОСОБА_3 у застосуванні під час перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника заробітної плати працівників , зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» .

ЗобовязатиЛівобережне обєднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпроздійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 урахуванням показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2014, 2015 та 2016 роки з часу відмови від військової пенсії з 21.06.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 понесені ним содові витрату у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Скрипник