Справа № 826/12062/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИ О» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИ О» (далі – позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №1860 від 28 серпня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача не було законних підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

09.11.2017р. в судовому засіданні за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачем було направлено позивачу ряд запитів про надання пояснень та їх документального підтвердження, а саме:

28 серпня 2017 року у зв'язку з ненаданням або неповним наданням пояснень та їх документального підтвердження на вказані запити, на підставі пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України відповідачем було видано наказ №1860 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «ЛОРАН ІНВЕСТ», ТОВ «БУД МЕЙД», ТОВ «ОСМІЙ-ГРУПП», ТОВ «АЛЕКСА ГРУП», ТОВ «АЛЕКСАНДРІЯ», ТОВ «ШВАРЦ БУД», та ТОВ «БУД КАПІТАЛ-СЕРВІС», за вказані у запитах періоди діяльності.

Не погодившись з вищевказаним наказом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правовідносини з приводу проведення контролюючими органами документальних позапланових перевірок врегульовані Податковим кодексом України.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов’язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається із запитів, відповідач на підставі пп.16.1.5, пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4. п.78.1 ст. 78 ПК України та п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, просить надати інформацію та її документальне підтвердження щодо взаємовідносин із підприємствами, з якими позивач мав господарські операції у протягом 2015 – 2017 років, у зв’язку із ризиковим змістом вказаних операцій.

Відповідно до пп. 16.1.5 п.16.1 ст.16 ПКУ платники податків зобов’язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до пп. 16.1.7 п.16.1 ст.16 ПКУ платники податків зобов’язані подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Відповідно до пп. 20.1.2 п. 20.1 ст.20 ПКУ для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов’язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Підпунктом 78.1.4. п.78.1 ст. 78 ПКУ встановлена одна із підстав для проведення позапланових перевірок, а саме: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту

Пунктом 14 Порядку періодичного подання інформації органами державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245 встановлено строки для надання відповіді на запит податкового органу.

Відповідно до абз.2 п.73.3 ст.73 ПКУ запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Проте, як вбачається із змісту розглядуваних запитів, у них не зазначено підстав для їх надсилання, передбачених п.73.3 ст.73 ПКУ, а також вказівки на виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію, а посилання відповідача на ризиковий зміст операцій не є підставою для витребування інформації та копій документів згідно ст. 73 ПКУ.

Відповідно до абз.7 п. 73.3 ст. 73 ПК України, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п’ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов’язку надавати відповідь на такий запит.

Таким чином, відмова позивача надати пояснення та їх документальні підтвердження на розглядувані запити відповідача у зв’язку із відсутністю в тексті запиту підстав для їх направлення не може розцінюватися як обставина, з якою підпункт 78.1.4 п.78.4 ст.78 ПКУ пов’язує можливість призначення позапланової перевірки платника податків.

Також, суд відхиляє наведені у поясненнях відповідача доводи про те, що допуск до здійснення контрольного заходу нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні виїзної податкової перевірки.

При цьому суд виходить з наступного .

Так, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 27.01.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок проведення перевірок, у тому числі документальних планових. Лише їх дотримання може бути підставою для висновку про законність такої перевірки. При цьому, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки (виїзної або невиїзної).

Оцінюючи посилання відповідача на обставину фактичного допуску позивачем відповідача до проведення перевірки суд виходить з того, що станом на дату розгляду справи перевірку не завершено, у зв’язку з чим скасування оскаржуваного наказу є належним засобом порушеного права та призведе до відновлення порушених прав позивача.

При цьому констатація неможливості оскаржувати розпорядчий акт про проведення перевірки після її фактичного початку, буде суттєвим звуженням прав позивача, яка не встановлена жодним нормативним актом.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно видано наказ №1860 від 28 серпня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРИ О».

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Однак, з огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить правомірність винесення спірного наказу у відповідності до норм ПК України, є безпідставними. В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень пункту 1 частини другої статті 162 КАС України суд приходить до висновку, що такий наказ слід скасувати.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) відшкодовуються йому за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 160-163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати Наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №1860 від 28 серпня 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРИ О».

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур