Справа № 813/2351/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10361/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Яворського І.О., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 до якої приєдналась третя особа ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Франківського районного відділу Державної міграційної служби України у м.Львові, Франківської районної адміністрації, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративним позовом до Франківського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові, Франківської районної адміністрації, за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо зняття із реєстрації у квартирі 12а по вул. Івана Богуна 6 в м. Львові та зобов'язання поновити в попередній реєстрації.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено за підставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням, третя особа ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню оскільки судом першої інстанції така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що придбала квартиру 12а по вул. Івана Богуна 6 в м. Львові на законних підставах, шляхом укладення договору купівлі продажу. При укладенні договору нотаріусом було перевірено та встановлено, що підстави, які б вказували на неможливість вчинення договору правочину відсутні.

Окрім цього зазначає, що з 04.04.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" № 207 від 02.03.2016, що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян та функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад, відтак підрозділи міграційної служби припинили здійснення реєстрації місця проживання.

Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з наступних мотивів.

Згідно статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2015 року у справі № 465/6113/14-ц 2/465/355/15 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Стефаніни, ОСОБА_5, третя особа Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП «Затишне», Франківський районний відділ міграційної служби у м. Львові задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_3 квартирою № 12 а в будинку № 6 на вул. І.Богуна у м. Львові, шляхом зняття з реєстрації за адресою: м. Львів, вул. І.Богуна, 6/12а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та позбавлено останніх права користування наведеним житловим приміщенням.

02 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до начальника Франківського РВ у м. Львові ГУДМС України у Л/о про зняття особи з реєстрації місця проживання. У даній заяві ОСОБА_3 просила зняти з реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у звязку з вибуттям за адресою: м. Львів по заяві нового власника.

На підставі заяви ОСОБА_3, Франківським РВ у м. Львові ГУДМС України у Л/о було знято позивачів з реєстрації місця проживання.

04 квітня 2016 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області було прийнято рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2015 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_3 відмовлено.

23 грудня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було оформлено договір купівлі продажу квартири, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 купила квартиру № 12 «а» в будинку № 6 по вул. Богуна І. в м. Львові .

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач - Франківський районний відділ Державної міграційної служби України у м. Львові, при знятті позивачів з реєстрації місця проживання порушено Порядок № 1077, так як знято з реєстрації по заяві «нового власника», що не відповідає обставинам справи, так як ОСОБА_3, не була новим власником, а інших підстав для зняття з реєстрації позивачів були відсутні, а тому такий і зобов'язаний відновити порушене право позивачів.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

За змістом статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно ст. 6 Закону України № 1382-IV від 11.12.2003, "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Також, відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV від 11.12.2003 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Також необхідно погодитись з твердженням суду першої інстанції, яка також висвітлена у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2016 року (справа №21-5426/15а) про те, що Закон № 1382-IV від 11.12.2003 є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, визначає Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, зареєстрований Наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.11.2012 року № 1077.

Згідно із пунктом 3.1. Порядку № 1077, саме за яким позивачів знято з реєстрації, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абз. 8 та 9 пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.

Суд першої інстанції аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, те, що відповідачем при знятті позивачів з реєстрації місця проживання порушено вимоги п. 3.1 Порядку № 1077 обґрунтовано вважав, що такі дії Франківського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові є протиправними, які і визнав такими.

Що ж стосується позовної вимоги про зобов`язання Франківського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові поновити реєстрацію ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у квартирі 12а по вул. Івана Богуна 6 в м. Львові, то дана позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки з 04.04.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016, що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян та функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад, відтак підрозділи міграційної служби припинили здійснення реєстрації місця проживання.

Згідно п. 3 Постанови КМ України № 207 від 02.03.2016, "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

З огляду на викладене, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правову оцінку обставинам справи в частині відновлення прав позивачів щодо поновлення в в попередній реєстрації, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі № 813/2351/17 в частині зобовязання Франківського районного відділу Державної міграційної служби України у м. Львові поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: м. Львів, вул. Івана Богуна, у квартирі 12 а у будинку № 6 та прийняти в цій частині нову постанову, відмовивши в задоволенні вимог в наведеній частині позову.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_7
судді ОСОБА_8
ОСОБА_9
Повний текс виготовлено 23.11.2017.