Справа № 808/1089/17
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокусправа № 808/1089/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Щербака А.А.

суддів: Баранник Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення зі служби, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області №968 від 24.03.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ;

Про визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області №148 о/с від 27.03.2017 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

Про поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області;

Про стягнення з Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.03.2017 по день винесення постанови (рішення) суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги чи було доведено вину позивача у невиконання чи неналежному виконанні службових обовязків. Зазначено, що суд не врахував відсутність конкретних фактів грубого порушення позивачем службової дисципліни та те, що під час службового розслідування не був встановлений ступінь тілесного ушкодження утриманої ОСОБА_2, не було доведено, що вона здійснила спробу самогубства, що саме дій позивача спричинили безпосереднє порушення поліцейським-кінологом та черговим ІТТ вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377.

Позивач та представник позивача апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 27.03.2017 проходив службу в органах Національної поліції, на момент прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_1 обіймав посаду начальника ІТТ №4 ГУНП, мав спеціальне звання капітан поліції (а.с.71-82, т.1).

24 березня 2017 року начальником ГУНП а Запорізькій області прийнято наказ №967 «Про призначення службового розслідування», яким наказано провести службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни з боку поліцейських ІТТ №4 ГУНП та з боку керівництва Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с.67, т.1).

Крім того, 24 березня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області було затверджено висновок за матеріалами службового розслідування, проведеного за фактами виявлених порушень службової дисципліни в організації діяльності ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області (а.с.34-54, т.1).

Також, 24 березня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ №968 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за грубе порушення службової дисципліни, вимог вимоги пп.1, 2 ч.1, ч.2 ст.18, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, пп.17.4, 17.4.4, 17.4.5 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск, п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377, суттєві прорахунки в організації роботи щодо попередження надзвичайних подій за участю особового складу, недопущення злочинних та корупційних проявів, порушень дисципліни та законності, неналежне виконання посадових (функціональних) обовязків, на начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 27.03.2017 №148 о/с «По особовому складу» наказано звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (0085452), начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП, з 27 березня 2017 року (а.с.14, т.1).

Позивач звернувся з зазначеним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідач під час прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності діяв обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок відповідача про неналежне виконання ОСОБА_1 посадових (функціональних) обовязків начальника ІТТ №4.

ОСОБА_1, в супереч вимог пункту 17.4 Інструкції №60, 23.03.2017 не було проведено інструктажу наряду у складі інспектора-чергового чергової частини ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, та поліцейського-кінолога відділення конвойної служби зазначеного підрозділу старший сержант поліції ОСОБА_4В, які заступили на чергування та в подальшому допустили порушення вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 після отриманого повідомлення про поранення громадянки ОСОБА_2 невідкладно не прибув до ІТТ, причини та умови, що слугували травмуванню затриманої не встановив. Про факт одержання затриманою ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та надання їй медичної допомоги, позивач не повідомив начальника Бердянського ВП ГУНП, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_5 в Запорізькій області та районну прокуратуру.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Як було встановлено судом першої інстанції, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Запорізькій області 24 березня 2017 року.

У висновку службового розслідування зазначено: «…встановлено, що згідно графіку несення служби нарядами ІТТ №4 ГУНП, на службу з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 до ІТТ №4 ГУНП в області заступили інспектор-черговий чергової частини ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, та поліцейський-кінолог відділення конвойної служби зазначеного підрозділу старший сержант поліції ОСОБА_4В…

Одночасно із цим встановлено, що безпосередньо начальником ІТТ №4 ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 інструктаж зміни, яка заступила з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 не проведено та жодної перевірки порядку несення служби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом чергування не здійснено.

Відповідно даних постової відомості ІТТ № 4 у період з 20.03.2017 до 24.03.2017 начальник ІТТ ОСОБА_1 перевіряв ІТТ:

20.03.2017 о 08.30, 10.30, 12.00, 14.40, 17.05, 20.20, 21.20, 23.05;

21.03.2017 о 08.50, 10.40, 12.10, 14.00, 19.15;

22.03.2017 о 08.20, 09.20, 13.10, 16.12, 18.15; -23.03.2017-08.45, 11.00, 16.30, 19.05;

24.03.2017 о 08.35, 10.50, 13.00, 14.45…

Одночасно із цим, у ході ознайомлення із записами камер відеоспостереження ІТТ №4 встановлено, що:

23.03.2017 о 22.03 ОСОБА_4 вивів з камери №10 ОСОБА_6 та одразу після цього вивів з камери №7 ОСОБА_2, яких відвів у необладнаний камерами відеоспостереження блок ІТТ;

24.03.2017 о 04.23 ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 завели до камери №10 ОСОБА_6 та одразу після цього завели до камери №7 ОСОБА_2;

24.03.2017 у період часу з 04.41 до 04.54 (з моменту коли її останній раз видно на камері та до моменту її виявлення) ОСОБА_2, перебуваючи у камері №7, нанесла собі тілесні ушкодження…

…За результатами перевірки ІТТ № 4, виявлений факт наявності у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та можливого здійснення нею замаху на самогубство 24.03.2017 зареєстровано до ЖЄО Бердянського ВП ГУНП за №4560.

…24.03.2017 за матеріалами ЖЄО від 24.03.0217 № НОМЕР_1 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області розпочато кримінальне провадження № 0001076 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, досудове розслідування у якому на теперішній час триває, про підозру нікому не повідомлялось…

… Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що о 05.30 24.03.2017 йому (ОСОБА_1О.) телефонував інспектор-черговий ІТТ №4 капітан поліції ОСОБА_3 та повідомляв, що до заарештованої ОСОБА_2, яка за власною необережністю пошкодила собі руку об дверцята шафи, викликалась швидка медична допомога. Після надання ОСОБА_2 медичної допомоги лікарі уїхали. О 08.30 24.03.2017 він (ОСОБА_1О.) провів бесіду із ОСОБА_2, яка підтвердила, що тілесні ушкодження отримала з власної необережності. Від надання письмових пояснень ОСОБА_2 категорично відмовилась. Також він (ОСОБА_1О.) наголошує, що під час прийому-здачі чергування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не повідомляли про несанкціонований вивід заарештованих ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з камер ІТТ. Про факт надання медичної допомоги заарештованій ОСОБА_2 він (ОСОБА_1О.) начальника Бердянського ВП ГУНП, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_5 в Запорізькій області та районну прокуратуру не повідомляв….

…Тобто, у ході службового розслідуванням встановлено, що 24.03.2017 начальник ІТТ №4 ГУНП капітан поліції ОСОБА_1, знаючи про факт отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, під час прийому-здачі чергування не вжив заходів щодо з'ясування причин та обставин зазначеної події та чергову частину Бердянського ВП ГУНП про це не повідомив. Крім того, інструктаж зміни, яка заступила з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 ОСОБА_1 не проведено та жодної перевірки порядку несення служби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом чергування не здійснено.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ, ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, п.17.4 п.17.4.4. п.17.4.5. Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск, п.5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377».

У звязку із вищевикладеними обставинами та порушеннями, відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових обовязків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом від 22.02.2006 №3460-IV (далі Дисциплінарний статут), норми якого застосовуються до поліцейських до набрання чинності Дисциплінарним статутом Національної поліції України, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 15 статті 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок відповідача про неналежне виконання ОСОБА_1 посадових (функціональних) обовязків начальника ІТТ №4.

Відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Відповідно до Функціональних обовязків начальника ізолятору тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області начальник ІТТ: 1) здійснює керівництво діяльністю ІТТ; 7) відповідає перед керівництвом ГУНП за виконання ІТТ та конвойним підрозділом покладених на них завдань, забезпечення прав і свобод утримуваних, дотримання законності особовим складом ІТТ; 11) організовує та контролює виконання працівниками ІТТ вимог Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів та розпорядчих документів, що регулюють діяльність Національної поліції України.

Крім того, відповідно до функціональних обовязків начальника ІТТ ГУНП в Запорізькій області начальник ІТТ несе особисту відповідальність за порушення працівниками ІТТ заборони катування або інших форм нелюдського поводження, здійснення умисних дій, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність (а.с.69-70, т.1).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.01.2005 №60дск затверджено Інструкцію про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, яка визначає завдання, принципи організації, порядок і особливості служби з охорони затриманих і взятих під варту осіб у ІТТ, обовязки і права працівників міліції, задіяних для охорони, основи керівництва підрозділами й нарядами, які виконують зазначені функції, регулює порядок, режим і умови передування в ізоляторах тимчасового тримання.

Відповідно до вимог пункту 17.3 Інструкції №60 начальники органів та їх заступники несуть безпосередню відповідальність за забезпечення охорони і передбачених законом умов перебування затриманих і взятих під варту осіб в ІТТ.

Пунктом 17.4 Інструкції №60 визначено, що начальники ІТТ підпорядковуються начальникам органів внутрішніх справ та їх заступникам. Вони безпосередньо організовують охорону затриманих і взятих під варту осіб, забезпечують передбачений законом порядок їх тримання й керують службою нарядів ІТТ.

Відповідно до підпункту 17.4.4 пункту 17.4 Інструкції №60 начальник ІТТ зобовязаний, серед іншого, особисто інструктувати наряди перед заступанням на службу.

Судом першої інстанції вірно було свтановлено, що ОСОБА_1, в супереч вимог пункту 17.4 Інструкції №60, 23.03.2017 не було проведено інструктажу наряду у складі інспектора-чергового чергової частини ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, та поліцейського-кінолога відділення конвойної служби зазначеного підрозділу старший сержант поліції ОСОБА_4В, які заступили на чергування та в подальшому допустили порушення вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог п.2.41 Інструкції №60 про кожне виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер у кабінети для проведення слідчих дій та кімнати для побачень черговий зобовязаний зробити відповідний запис у Журналі реєстрації виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер.

Згідно п.2.45 Інструкції №60 у нічний час (з 22.00 до 06.00) виведення з камер затриманих і взятих під варту осіб може мати місце: у разі ускладнення обстановки і в особливих умовах, якщо життю й здоров'ю утримуваних в ІТТ осіб загрожує небезпека; для звільнення з-під охорони після скасування рішення про затримання чи взяття під варту; для конвоювання на обмінний пункт; припинення протиправних дій серед утримуваних або підготовки до втечі; надання невідкладної медичної допомоги та в інших термінових випадках.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було порушено вимоги п.2.45 Інструкції №60 та виведено затриманих з камер після 22 год 00 хв. 23.03.2017, а повернуто затриманих було лише о 04 год. 23 хв. 24.03.2017.

Відповідно до пункту 18.22 Інструкції №60 контроль за організацією та несенням служби з охорони затриманих і взятих під варту осіб повинні здійснювати:

п.18.22.2. Начальники міськрайлінорганів внутрішніх справ - щодня вранці та ввечері; їх заступники - начальники міліції громадської безпеки - щодня, у тому числі під час зміни нарядів та проведення оглядів камер і обшуків утримуваних осіб; інші заступники начальників - за графіком; оперативні чергові міськрайлінорганів - через кожні дві години, у нічний час - не менше трьох разів; керівник органу досудового розслідування - у будь-який час доби;

п.18.22.3. Начальники ІТТ, їх заступники щоденно;

п.18.22.4. Оперативні чергові по органу - через кожні дві години, у нічний час - не менше трьох разів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до постової відомості, перевіряв ІТТ 23.03.2017 о 08.45, 11.00, 16.30, 19.05 та 24.03.2017 о 08.35, 10.50, 13.00, 14.45, тобто позивачем перевірка роботи наряду в нічний час не здійснювалась, що в подальшому призвело до порушення порядку несення служби ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Крім того, з пояснень ОСОБА_1, які містяться у висновку службового розслідування, встановлено, що: «о 05.30 24.03.2017 йому (ОСОБА_1О.) телефонував інспектор-черговий ІТТ №4 капітан поліції ОСОБА_3 та повідомляв, що до заарештованої ОСОБА_2, яка за власною необережністю пошкодила собі руку об дверцята шафи, викликалась швидка медична допомога. Після надання ОСОБА_2 медичної допомоги лікарі уїхали. О 08.30 24.03.2017 він (ОСОБА_1О.) провів бесіду із ОСОБА_2, яка підтвердила, що тілесні ушкодження отримала з власної необережності. Від надання письмових пояснень ОСОБА_2 категорично відмовилась. Також він (ОСОБА_1О.) наголошує, що під час прийому-здачі чергування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не повідомляли про несанкціонований вивід заарештованих ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з камер ІТТ.».

Відповідно до приписів п.12.17 Інструкції №60 при наданні перщої долікарської допомоги особі, що тримається в камері ІТТ черговий викликає начальника ІТТ, повідомляє відповідального чергового мвськрайліноргану, посилює наряд наявними силами, а за необхідності, за вказівкою керівництва органу внутрішніх справ залучає інших працівників.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 після отриманого повідомлення про поранення громадянки ОСОБА_2 невідкладно не прибув до ІТТ, причини та умови, що слугували травмуванню затриманої не встановив.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України №1377 від 06.11.2015, посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Проте, про факт одержання затриманою ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та надання їй медичної допомоги, позивач не повідомив начальника Бердянського ВП ГУНП, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_5 в Запорізькій області та районну прокуратуру.

Судом першої інстанції вірно враховано ту обставину, що надзвичайна подія, яка трапилась в ніч з 23.03.2017 на 24.03.2017 в ІТТ №4 ГУНП, набула високого суспільного резонансу та негативно вплинула на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства (а.с.86-94, т.1).

Стосовно посилань позивача на те, що порушення вимог чинного законодавства було допущено поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не безпосередньо позивачем, суд першої інстанції вірно зазначив, що матеріалами справи підтверджується, що позивач на час виникнення спірних правовідносин обіймав посаду начальника ІТТ №4 ГУНП, а тому до його повноважень, як до керівника державного органу, відносився безпосередній обовязок з організації діяльності органу на належному рівні, забезпечення дотримання підлеглими вимог чинного законодавства України та функціональних обовязків.

Так, відповідно до приписів статті 8 Дисциплінарного статуту особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Дійсно, відповідальність має індивідуальних характер, а тому у разі якщо окремим працівником допущено певні порушення або не належним чином виконуються посадові обовязки позивач мав право поставити питання про притягнення такого поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, позивач, як керівник, також окремо несе відповідальність за ефективність діяльність органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, прийде до висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

В даному випадку, більшість порушень, установлених в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності стосуються саме неналежної організації діяльності ІТТ №4 ГУНП та неналежного виконання його посадовими особами посадових (функціональних) обовязків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності діяв обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення зі служби, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш