Справа № 359/5567/17
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/359/2017
Справа №359/5567/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України в особі в.о. начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, закриття провадження у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 липня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 виніс постанову про порушення митних правил №2748/20900/17, якою визнав винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.474 МК України, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 1700 гривень. З вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується та вважає її протиправною. Оскільки, за змістом ст.474 МК України субєктивною стороною даного порушення митних правил є умисні дії декларанта, тобто особи, яка переміщує товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон щодо перешкоджання (ненадання доступу) посадовій особі органу доходів і зборів до таких товарів, транспортних засобів, документів під час здійснення нею митного контролю. При цьому, під документами, зазначеними у ст.474 МК України розуміються документи, передбачені ст.ст.335-337 МК України. Позивач вказує на те, що він перебував на митному пості «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в якості пасажира та вїхав на територію України з ОСОБА_3 на легковому автомобілі марки «Mercedes», реєстраційний номер JUC 243. Вказаний автомобіль було ввезено на територію України громадянином України ОСОБА_4, який і був декларантом та подав співробітникам митного поста «Рава-Руська» всі необхідні документи для декларування вказаного автомобіля. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що відповідну перевірку документів уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби він пройшов. Тому, на незаконну вимогу співробітника митниці ДФС України передати паспортний документ позивач відмовився. Крім цього, при розгляді справи про порушення митних правил представниками Львівської митниці ДФС України були допущені процесуальні порушення, зокрема протокол про порушення митних правил було складено 22 червня 2017 року, а справу розглянуто лише 10 липня 2017 року, тобто з порушенням 15-денного строку, а також при розгляді справи позивача обмежили у праві на проведення фото та відеофіксації процесу розгляду справи. У звязку з цим, ОСОБА_1 просив визнати незаконною вимогу в.о. заступника начальника начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 щодо отримання письмового дозволу керівника Львівської митниці ДФС України на проведення фото та відеофіксації процесу розгляду справи в адміністративному порядку, а також визнати протиправною та незаконною постанову у справі про порушення митних правил №2748/20900/17 від 10 липня 2017 року, скасувати дану постанову, а провадження в справі про порушення митних правил закрити.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 підтримали адміністративний позов та наполягали на його задоволенні.

Представник Львівської митниці ДФС України ОСОБА_6 у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім цього, направив також письмові заперечення проти адміністративного позову, які обґрунтував тим, що 22 червня 2017 року близько 12 години 00 хвилин в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС вїхав автомобіль марки «Mercedes», реєстраційний номер JUC 243, в якому прямував ОСОБА_1 В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, на пропозицію посадової особи митниці предявити свій паспорт ОСОБА_1 категорично відмовився надати для митного контролю документ, що посвідчує його особу, мотивуючи свою відмову відсутністю законних підстав. Після виклику у пункт пропуску «Рава-Руська-Гребенне» у зону митного контролю працівників Національної поліції ОСОБА_1 надав свій паспорт серії ЕТ №227282 посадовій особі митниці для складання протоколу про порушення митних правил. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 проходив (проїжджав) через «зелений коридор», тому він звільняється від подання письмової митної декларації. Водночас, звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обовязкового дотримання порядку переміщення через митний кордон України. При цьому, представник відповідача спростував доводи, викладені у адміністративному позові, стосовно того, що ОСОБА_1 перетинав митний кордон України в якості пасажира, а тому митний контроль він не повинен проходити. Оскільки, всі громадяни, що перетинають митний кордон України з обранням «зеленого коридору» виступають декларантами, а товари, що ними переміщуються, зокрема і в ручній поклажі або у супроводжуваному багажі, підлягають митному контролю. Крім цього, для автоматизованого оформлення митних документів у структурних підрозділах митного органу, зайнятих в процесі митного оформлення вантажів призначена Автоматизована система митного оформлення «Інспектор». Так, з метою боротьби із «сірим» імпортом та з метою здійснення дієвого контролю за дотриманням громадянами України положень МК України щодо звільнення від оподаткування товарів, які ввозяться на митну територію України громадянином не частіше одного разу на добу, як додаткові інструменти контролю доопрацьовано модуль «Журнал пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор» шляхом додавання розділу «Пасажири» за допомогою якого реалізована можливість введення інформації про пасажирів транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України. За вказаних обставин представник відповідача вказав, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просив відмовити у задоволенні предявленого адміністративного позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник Управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 виніс постанову в справі про порушення митних правил №2748/20900/17, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.474 МК України, та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 1700 гривень (а.с.5-6).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 22 червня 2017 року близько 12 години 00 хвилин в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС із ОСОБА_3 в Україну вїхав автомобіль «Mercedes», реєстраційний номер JUC 243, країна реєстрації Литва, у якому громадянин України ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки у якості пасажира. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього та осіб, які в ньому переміщуються в ПІК «Інспектор-2006» та в ЄАІС ДФС України ОСОБА_1 на пропозицію предявити посадовій особі ДФС свій закордонний паспорт категорично відмовився. Після виклику у пункт пропуску «Рава-Руська-Гребенне» у зону митного контролю працівників Національної поліції ОСОБА_1 предявив паспорт для виїзду за кордон для складання протоколу про порушення митних правил. Таким чином, ОСОБА_1 перешкоджав посадовим особам ДФС під час здійснення митного контролю у доступі до документів.

Відповідно до ч.1 ст.474 МК України перешкоджання посадовій особі органу доходів і зборів під час здійснення нею митного контролю або провадження в справі про контрабанду чи порушення митних правил у доступі до товарів, транспортних засобів, документів тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положенням ч.1 ст.265 МК України визначено, що декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

У відповідності до положення ч.1 та ч.2 ст.334 МК України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом. Особи, зазначені у цій статті, зобовязані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Згідно ч.1 ст.336 МК України передбачено форми митного контролю, зокрема митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, в тому числі, шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

При цьому, перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом (ч.1 ст.337 МК України).

Водночас, у відповідності до змісту ч.2 ст.366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

При цьому, обрання особою «зеленого коридору» при проходженні митного контролю є заявою, яка свідчить про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткування митними платежами, а також не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Саме тому особи, які проходять через «зелений коридор» звільняються від подання письмової митної декларації, проте вказана обставина не свідчить про те, що особа звільняється від обовязку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та митного контролю.

Згідно ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Крім цього, судом критично сприймаються доводи позивача стосовно того, що оскільки він перетинав митний кордон України в якості пасажира, а тому митний контроль він не зобовязаний проходити.

Так, зокрема ч.1 ст.336 МК України визначає необхідні документи та відомості в паперовій або електронній формі, які під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, зобовязані надати органу доходів і зборів.

За змістом ч.3 ст.3 та ст.318 МК України встановлено виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

При цьому, особливу увагу належить звернути на положення ч.1 та ч.2 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є обєктами оподаткування митними платежами. Норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, вїжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби.

При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення використовуються інформаційні технології, у тому числі засновані на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення. З метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи, органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю (ч.2 та п.1 ч.3 ст.361 МК України).

Так, з метою автоматизованого оформлення митних документів у структурних підрозділах митного органу, зайнятих в процесі митного оформлення вантажів призначена Автоматизована система митного оформлення (АСМО) «Інспектор», згідно Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Державної митної служби України, затвердженого наказом Державної митної служби України №1341 від 04 листопада 2010 року.

Зокрема, як додатковий інструмент контролю в АСМО «Інспектор» передбачено модуль «Журнал пасажирського пункту пропуску» шляхом додавання розділу «Пасажири» за допомогою якого реалізована можливість введення інформації про пасажирів транспортних засобів (прізвища, імені, по батькові, адреси, серії та номеру паспортів), що переміщуються через митний кордон України.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 під час проходження митного контролю вчинив дії, що свідчать про перешкоджання посадовій особі ДФС у доступі до документів, необхідних для проведення митного контролю, що полягають у відмові наданні закордонного паспорта, чим допустив порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.474 МК України.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2748/20900/17 від 10 липня 2017 року, відсутні.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про порушення митних правил задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Відповідно до положення ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України являється спором фізичної особи із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про порушення митних правил, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Тому, позовні вимоги у цій частині також задоволенню не підлягають.

Крім цього, твердження позивача щодо порушення Львівською митницею ДФС строків розгляду справи також не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

За правилами ст.523 та ч.1 ст.525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у пятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Згідно вимог, викладених у ч.6 ст.494 МК України в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

На виконання вказаних приписів МК України у протоколі про порушення митних правил №2748/20900/17 від 22 червня 2017 року в графі розгляд справи зазначено, що розгляд справи відбудеться 10 липня 2017 року з 10 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин за адресою: Львівська митниця ДФС (а.с.8).

Таким чином, 10 липня 2017 року в.о. заступника Львівської митниці ДФС, отримавши всі необхідні матеріали для вирішення справи, в цей же день розглянув справу про порушення митних правил, тобто з дотримання визначеного строку розгляду справи.

За правилами ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно положення ч.2 ст.531 МК України підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

З обставин, викладених в адміністративному позові вбачається, що під час розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 вимагав у позивача письмовий дозвіл керівника Львівської митниці ДФС на проведення фото та відеофіксації процесу розгляду справи з посиланням на наказ Державної митної служби України №336 від 12 червня 2000 року «Про порядок проведення фотозйомок та аудіо-, відеозапису роботи митних органів».

Так, у відповідності до п.2.1 цього наказу зйомка на території митних органів проводиться з письмового дозволу начальника митного органу.

За вказаних обставин, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи про порушення митних правил Львівською митницею ДФС, оскільки в.о. заступника начальника начальник управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП, МК України та іншими нормативно-правовими актами, а винесена постанова в справі про порушення митних правил, відповідає нормам чинного законодавства.

Тому у задоволенні предявленого ОСОБА_1 адміністративного позову належить відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.246, ч.1 ст.257, ч.1 ст.265 ч.3 ст.3 та ст.318, ч.1 та ч.2 ст.334, ч.1 ст.336, ч.1 ст.337, ч.2 та п.1 ч.3 ст.361, ч.2 ст.366 ч.1 ст.474, ч.6 ст.494, ст.523 та ч.1 ст.525, ч.6 ст.530, ч.2 ст.531 МК України, п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.17, ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України в особі в.о. начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2 про визнання дій по здійсненню фото-відео фіксації неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2748/20900/17 від 10.07.2017 року, закриття провадження у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський