Справа № 2а/0470/3988/12
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2017 р. справа № 2а/0470/3988/12

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Д.П. Павловський, одноособово розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій заявник, з урахуванням заяви від 19.10.2017 р., просить суд:

- зобовязати Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді, а Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягнути з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді, на користь ОСОБА_1;

- видати новий виконавчий лист для подання до управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (том 4, а.с. 3-5, 18-19).

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на виконанні в Державній виконавчій службі України знаходиться виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 11.03.2014 р. щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.03.2012 року до фактичного поновлення на посаді. Рішенням суду визначено зобовязати відповідача, а згідно Порядку, установленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, і Державну казначейську службу України списати у безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Проте, як зазначає заявник, чинним законодавством примусове виконання рішення суду щодо списання коштів у безспірному порядку через органи Державної виконавчої служби України не передбачено, тобто, державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами за якими боржниками є державні органи, тому, стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Державної казначейської служби України, без участі Державної виконавчої служби, тому, заявник просить суд видати новий виконавчий лист для подання до управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Адміністративна справа № 2а/0470/3988/12 перебувала в провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду О.М. Турової, та згідно розпорядження в.о. керівника апарату Щодо призначення повторного автоматичного розподілу заяви № 2609 д від 13.10.2017 р., у звязку із закінченням повноважень у судді О.М. Турової, 17 жовтня 2017 року адміністративну справу № 2а/0470/3988/12, разом із заявою, передано на розгляд судді Д.П. Павловському.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 р. заяву про зміну порядку та способу виконання судового рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.10.2017 р. (том, 4, а.с. 16).

Заявник, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду заяви (том 4, а.с. 21, 23), до суду не прибув.

У судове засідання 27.10.2017 р. прибув представник відповідача, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що після набрання законної сили судовим рішенням, позивач отримав виконавчий документ з виконання судового рішення в частині зобовязання митниці нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Дніпропетровською митницею 22.04.2014 року було отримано постанову державного виконавця ВПВР ДВС ГУБЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2014 ВП № 42915483, прийняту на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 11.03.2014 року у справі №2а/0470/3988/12, якою було зобовязано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 за період з 27.03.2012 до фактичного поновлення на посаді. Оскільки позивача було звільнено з митниці відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, факт перебування його на обліку в органах зайнятості під час судового розгляду справи був встановлений, проте, ніяких довідок позивачем не надавалось, судом витребувано не було. Заробітна плата за час вимушеного прогулу розрахована Дніпропетровською митницею відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року № 100, виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи позивача, що передують події, яка пов'язана з його поновленням на роботі (28.03.12) - розрахунковий період становить січень - лютий 2012 р. За цей період була нарахована сума 45897,60 грн., з якої утримані податки і внески у сумі 7928,62 грн., що відповідає приписам Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та проведений перерахунок раніше виплачених сум, а саме: - вихідної допомоги у сумі 3350,12 грн., що виплачена відповідно до наказу Дніпропетровської митниці від 27.03.12 №342-к «Про звільнення», що відповідає пункту 4 Порядку № 100, відповідно до якого, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються, зокрема одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); середньомісячного заробітку за один місяць у сумі 3350,12 грн., нарахованого та виплаченого позивачу відповідно до наказу митниці від 11.10.13 №283-о на виконання постанови суду від 24.01.13 року у справі № 2а/0470/3988/12, що не заперечується позивачем. Також, Дніпропетровською митницею було врахований факт отримання позивачем допомоги по безробіттю в розмірі 33509,52 грн. за період з 14.05.12 року по 16.05.13 року. Надані митницею документи були прийняті державним виконавцем та стали підставою винесення 07.08.14 року Постанови про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення суду, відповідно до пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», проте, 26.11.2015 року до Дніпропетровської митниці ДФС надійшла Постанова державного виконавця ВПВР ДВС ГУБЮ у Дніпропетровській області від 22.10.2014 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 42915483, прийнятого на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 11.03.2014 року у справі № 2а/0470/3988/12, а 01.12.2015 року митницею отримано вимогу Відділу примусового виконання рішень, якою в порядку статті 5, 11, 75, 89 Закону України „Про виконавче провадження, від митниці вимагається невідкладно вжити заходів з виконання судового рішення у справі № 2а/0470/3988/12 та надати пояснення начальника митниці стосовно виконання рішення. Підставою для відновлення провадження стало скасування постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2015 року постанови про закінчення зазначеного виконавчого провадження у звязку передчасністю такого рішення. Дніпропетровським окружним адміністративним судом було розглянуто справу № 804/2243/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання неправомірною бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області по розгляду скарги позивача від 25.10.14 року на бездіяльність державного виконавця по виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду на постанову у справі №2а/0470/3988/12, визнання неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області по виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду на постанову у справі № 2а/0470/3988/12; зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області здійснити примусове виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду на постанову у справі №2а/0470/3988/12 від 12.10.2012 р. та сплатити позивачу 45897,60 грн.; визнання протиправною та скасувати постанову від 07.08.14 ВП № 42915483 про закінчення виконавчого провадження. Постановою суду від 09.06.2015 року позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області по виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду на постанову у справі №2а/0470/3988/12 залишені без розгляду, в іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд не погодився з висновками суду першої інстанції, постановою від 07.09.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме, скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі №804/2243/15, позов до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.08.2014 року ВП № 42915483 про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2014 року у справі № 2а/0470/3988/12. Обґрунтовуючи рішення колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що згідно виконавчого документа, виданого судом на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2012 року у справі № 2а/0470/3988/12 не зазначено будь-яких відрахувань з грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу. Ситуація з відновлення виконавчого провадження сталася у звязку з неврахуванням судом першої інстанції при розгляді справи №2а/0470/3988/12 вимог постанов Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", в якій з метою усунення недоліків при розгляді трудових справ Пленум Верховного Суду України постановив, зокрема, при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час (п. 32); від 24.12.1999 р. № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, в останньому абзаці п. б якого визначено: Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Нарахування та виплата митницею грошового забезпечення за час вимушеного прогулу на виконання судового рішення, без врахування встановлених законодавством відрахувань, призведе до незаконного подвійного перерахування бюджетних коштів. За таких обставин митниця зверталась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 804/3988/12 в частині визначення порядку виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, проте, Дніпропетровським окружним адміністративним судом заяву митниці було залишено без задоволення. На виконання судового рішення у справі № 2а/0470/3988/12 та постанови про відновлення виконавчого провадження Дніпропетровською митницею ДФС проведено розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, підготовлено 18.08.2017 року платіжні доручення № 1140 та № 1142, та 18.08.2017 року направлено до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області. На усні вимоги спеціаліста казначейства, митницею неодноразово надавались оригінали судових документів та документів виконавчого провадження, проте, кошти на рахунок ОСОБА_1 не були перераховані. Дніпропетровською митницею ДФС 28.08.2017 року отримано Вимогу державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.08.2017 № 02.1-14/13190 про вжиття невідкладних заходів з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виданого 11.03.2014 року у справі №2а/0470/3988/12 та повідомлення про виконання судового рішення не пізніше 01.09.2017 року. Відповідно до статті 35 Закону України „Про виконавче провадження, Дніпропетровська митниця ДФС повідомила підрозділ примусового виконання рішень про наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, та не дають можливості митниці як боржнику виконати судове рішення у встановлений строк. Причини неперерахування коштів ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області повідомлено митниці листом від 01.09.2017 року, в якому зазначено, що стягнення коштів з Державного бюджету та місцевого бюджетів або бюджетних установ здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, а також, повідомлено про вимоги Порядку щодо способу виконання рішень про стягнення коштів та зазначено, що добровільне виконання судових рішень цим Порядком не передбачено. З урахуванням положень Порядку, виконанню підлягають судові рішення про стягнення коштів. Резолютивна частина судового рішення у справі № 2а/0470/3988/12 не містить положень про стягнення коштів, тому не може бути виконана ні митницею, ні казначейством, тому зміни порядку та способу виконання судового рішення, зазначені ОСОБА_1 у його заяві, також не усунуть причин, що унеможливлюють виконання цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

За викладених обставин, керуючись частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви здійснено без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1, виходячі з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2012 року (суддя С.В. Чабаненко) адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровської митниці Державної митної служби України від 27.03.2012 № 342-к «про звільнення», поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Нікополь» Дніпропетровської митниці з 27.03.2012 та зобовязано Дніпропетровську митницю нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді. У відповідності до пункту 2, пункту 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Нікополь» Дніпропетровської митниці та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні інших вимог відмовлено (том 3, а.с. 20-26).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2012 року - залишено без змін (том 3, а.с. 97-100).

З матеріалів справи вбачається, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист ОСОБА_1.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2014 р. (суддя О.М. Неклеса) було внесено зміни у четвертий абзац резолютивної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2012 р., а саме, викладено в наступній редакції: «Зобовязати Дніпропетровську митницю нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, за період з 27.03.2012 року до фактичного поновлення на посаді.». Внесено виправлення у виконавчий лист №2а/0470/3988/12, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 11.03.2014 р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасуванню наказів, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії, зазначивши вірний період, за який позивачу нараховано грошове забезпечення за час вимушеного прогулу - з 27.03.2012 р. (том 3, а.с. 116).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року без змін (том 3, а.с. 146-150).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2015 року відмовлено у задоволенні заяви Дніпропетровської митниці ДФС в ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі № 2а/0470/3988/12 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобовязання вчинити певні дії (том 3, а.с. 243-244).

Згідно із частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, з вищенаведеної норми вбачається, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення можуть бути лише конкретні обєктивні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, якщо це буде доведено заявником.

Проте, звертаючись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з даною заявою, в якій заявник просить суд зобовязати Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді, а Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області стягнути з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді, на користь ОСОБА_1 не є вимогою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а фактично, заявляються вимоги щодо прийняття додаткового судового рішення, яким суд має зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яке не є стороною у адміністративній справі № 2а/0470/3988/12, зобовязати вчинити певні дії.

Слід зазначити, що вимоги щодо зобовязання Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 за період з 27.03.2011 року до фактичного поновлення на посаді вже вирішено у вищезазначених судових рішеннях, та повторне зобовязання, також, не є належним захистом прав заявника, а саме, зміною чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі незгоди із судовими рішеннями, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити ці судові рішення в передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки. У резолютивній частині кожного судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, сторонам роз'яснено можливість та порядок апеляційного оскарження.

Щодо видання нового виконавчого листа для подання до управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області суд зазначає, що підставами для повторної видачі виконавчого листа визначені у частині 1 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа адміністративний суд, який видав виконавчий лист, за заявою стягувача або поданням державного виконавця може видати його дублікат.

Також, частиною 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, нормами статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено такої зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, як видача нового виконавчого листа.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із наданих пояснень та письмових доказів, суд доходить висновку про відсутність підстав щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, оскільки заявлені вимоги не є винятковими обставинами, в розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, суд вважає заяву ОСОБА_1 необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69 - 72, 86, 122, 128, 160, 165, 186, 254, 255, 259, 260, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання судового рішення у адміністративній справі № 2а/0470/3988/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобовязання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Копію ухвали про відмову у задоволенні заяви направити всім сторонам по справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський