Справа № 804/6411/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 р. Справа № 804/6411/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З
при секретарі судового засідання Вербному Д.С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Рекламно-поліграфічного приватного підприємства "ОФСЕТ" до Дніпропетровської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 16.06.2017 року № UA110190/2017/500017/1 та № UA110190/2017/500018/1,-
05.10.2017 Рекламно-поліграфічне приватне підприємство "ОФСЕТ" (далі РП ПП "ОФСЕТ", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2017 № UA110190/2017/500017/1; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2017 № UA110190/2017/500018/1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідача не було підстав визначати митну вартість за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем у електронних митних деклараціях. Подані Дніпропетровській митниці для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість документи не містили в собі розбіжностей, та не мали наявних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2017 року № UA110190/2017/500017/1 та № UA110190/2017/500018/1 прийняті відповідачем всупереч вимогам Митного кодексу України, а тому підлягають скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, зокрема, вказала, що позивачем не виконано вимоги митного органу - не надано витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару. Вказує про виявлені розбіжності у поданих до митного оформлення документах. Оскільки додатково подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товару не усунули розбіжності, які унеможливили визначення митної вартості за ціною договору, а тому рішення відповідача є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи видно, що позивачем 12.06.2017 подано до митного оформлення товар «біоксіально орієнтована плівка (БОПС) в асортименті», імпортованого РП ПП «ОФСЕТ» за зовнішньоекономічним контрактом від 06.09.2016 № 3 з компанією - виробником WINKO РLАSТІСS СО., LTD (Китай), які заявлені до митного контролю за електронними митними деклараціями (далі - ЕМД) від 12.06.2017 №UA 110190/2017/503716 та №UА 110190/2017/503715 за ціною 1,76 дол. США/кг.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від № ІІА110190/2017/503715 згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 5400 до 6600 USD. Перевірити документи, що підтверджують транспортні витрати. Витребувати документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності.
За результатами здійснення митного контролю з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог п.2-3 ст. 53 МКУ, електронним повідомленням декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності): - транспортні (перевізні) документи, що стали підставою для митного оформлення товару в країні експорту; - виписку з бухгалтерської документації;- каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; -висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та інформація біржових організацій про вартість товару.
Листом директора РП ПП "ОФСЕТ" від 16.06.2017 №16/6 митницю повідомлено про відмову у наданні додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Враховуючи зазначене, митну вартість оцінюваного товару скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості 2 а) - за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до вимог статті 59 МКУ до рівня товару 1 за ЕМД 12.05.2017 № UА209140/2017/116204 -1,88 дол/кг.
На підставі зазначеного, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості від 16.06.2017 № UA110190/2017/500017/1 та № UA110190/2017/500018/1
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Досліджуючи правомірність спірних рішень, суд зазначає, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.
Згідно статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато - логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Виявивши окремі розбіжності у наданих документах, а також те, що вказані документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, Митниця витребувала додаткові документи.
Водночас, відповідно до положень ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Приписами ч.ч. 7-9 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.
З матеріалів справи видно, що у звязку з незгодою з прийнятими рішеннями, за заявою декларанта, партії товарів випущено у вільний обіг під гарантійні зобовязання відповідно до положень частини сьомої ст.55 МКУ за ЕМД від 16.06.2017 №UA110190/2017/503939 та №UА110190/2017/503938 з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів відповідно до рішень від 16.06.2017 №UA110190/2017/500017/1 та №UA110190/2017/500018/1 про коригування митної вартості, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Крім того, у ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України установлено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Тобто, з метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.
Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Так, підставою для витребовування додаткових документів стали розбіжності у наданих позивачем документах щодо вартості транспортування товарів.
За результатами розгляду вказаних документів Митниця рішення про коригування митної вартості не скасувала та відмовила у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.
Відповідно до положень п.3.1 наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного контракту від 06.09.2016 №3, ціна на товар погоджується у додатках до контракту по кожній партії товару.
З урахуванням положень ч. 1, 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, та які одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів, є зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього у разі їх наявності.
Надані листами від 17.07.17 №01/17 та №02/17 додатки №14 і №15 від 24.04.2017 до зовнішньоекономічного контракту не надавались декларантом до митного контролю ЕМД від 12.06.2017 №UА110190/2017/503716 та №UА110190/2017/503715 (відмовлені) та ЕМД від 16.06.2017 №UA110190/2017/503939 і №UА110190/2017/503938, за якими партії товару випущено у вільний обіг. При цьому, при здійсненні митного контролю вказаних партій товару на повідомлення митниці про результати розгляду наданих документів, в тому числі, про вимоги положення п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від №3 06/09/2016, декларантом надіслано до митниці лист №16/16 від 16.06.2017 про відмову у наданні додаткових документів до митного оформлення.
Відповідно до п.8 ст. 264 МКУ з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
З урахуванням зазначеної дати наданих листами від 17.07.17 №01/17 та №02/17 додатків №14 і №15 (від 24.04.2017), останні повинні були мати місце на дату подання до митного контролю митних декларацій.
Листом РП ПП «ОФСЕТ» від 17.07.2017 №01/17 надано додаток від 24.04.2017 №15 до контракту від 06.09.2016, відповідно до якого компанія WINKO PLASTICSS CO., LTD продає біоксіально орієнтовану плівку (БОПС) у кількості 33 992, 6 кг загальною вартістю 57 447,49 дол. США.
При цьому, до митного оформлення оцінюваної партії товару (ЕМД №UА110190/2017/503716) декларантом надавався проформа-інвойс від 05.04.2017 №WINKO 170405, виставлений вказаним продавцем на оплату партії товару, що постачається в рамках контракту від 06.09.2016 №3, за яким на користь продавця РП ПП «ОФСЕТ» здійснено перерахування передплати у сумі 17 238 дол. США платіжним дорученням в іноземній валюті від 06.04.2017.
Листом від 17.07.2017 №02/17 надано додаток від 24.04.2017 №14 до контракту від 06.09.2016 №3, відповідно до якого компанія WINKO PLASTICSS CO., LTD продає біоксіально орієнтовану плівку (БОПС) у кількості 49 861, 20 кг загальною вартістю 84 764, 04дол. США.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що дата складання (24.04.2017) додатково наданих листами №01/17 та 02/17 додатків №15 та №14 до контракту від 06.09.2016 не кореспондується з відомостями про дати складання проформи-інвойсу (05.04.2017 та 29.03.2017) та здійснення передоплати за оцінювані партії товару.
Також наданими прайс-листами від 17.04.2017 та 20.04.2017, які діють до 30.04.2017 та додатками до контракту №14 та №15 (від 24.04.2017) інформація щодо ціни на ідентичний товар, а саме на «біоксіально орієнтована плівка (БОПС) розмір 0, 20х735 мм» зазначена на різному рівні (1, 70 та 1, 69 дол. США/кг).
Суд зазначає, що відповідно до відомостей гр. 33 рішення про коригування митної вартості №UA110190/2017/500017/1, № UA110190/2017/500018/1, у графі «номер контракту» копії митної декларації країни відправлення, в якій згідно діючих правил по оформленню вантажних декларацій при імпорті і експорті товарів з КНР (маніфест/положення N52, 2008 рік) зазначається номер контракту імпорту-експорту товару, вказано реквізити за номером 2016-02, що не відповідають заявленому до митного оформлення номеру зовнішньоекономічного контракту.
Листом РП ПП «ОФСЕТ» від 17.07.2017 №01/17 надано лист WINKO PLASTICSS CO., LTD від 15.05.2017, відповідно до якого допущено неточність у номері контракту в експортній декларації від 22.04.2017 та наголошено, що вірним слід вважати номер контракту - №3 від 06.09.2016.
Проте суд зазначає, що документальним підтвердженням достовірності відомостей, що містяться у митній декларації країни відправлення, може бути інформація щодо помилковості зазначених даних, отримана від митних органів Китаю.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті
Згідно з п. 5.1 зовнішньоекономічного контракту від 06.09.2016 №3, рахунку-проформи від 05.04.2017 №WINKO 170405, від 29.03.2017 №WINKO 170329, інвойсів від 24.04.2017 №WINKO20170444 та від 24.04.17 №WINKO20170441 товар постачається на умовах FОВ Shenzhen (Китай) згідно Інкотермс-2010.
Торгівельний термін FОВ передбачає зобов'язання покупця (РП ПП «ОФСЕТ») за власний рахунок укласти договір перевезення товару.
З урахуванням положень статті 58 Кодексу та умов поставки (FОВ), проведено перевірку розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірку повноти включення транспортної складової до заявленої декларантом митної вартості товару.
Листами РП ПП «ОФСЕТ» від 17.07.2017 №01/17 та №02/17 декларантом надані додаткові угоди від 27.07.2016 №1, від 07.11.2016 №2, якими внесено зміни щодо особи директора ТОВ «ЕС Транс Груп 928», а також щодо умов оплати за договором транспортного експедирування №3/16 від 11.01.2016
Суд зазначає, що з урахуванням дат укладення додаткових угод від 27.07.2016 №1, від 07.11.2016 №2 до договору транспортного експедирування №3/16 від 11.01.2016, вказані документи були наявні на момент митного оформлення ЕМД від 12.06.2017 № UA110190/2017/503716, проте не були надані декларантом до митниці.
Суд зазначає, що вказані у листі ТОВ «ЕС Транс Груп 928» від 21.06.2017 №4/21/06 відомості не відповідають інформації наданих копій митних декларацій країни відправлення щодо реквізитів коносаменту, відповідно до якого здійснювалось відправлення оцінюваної партії товару з Китаю.
Крім того, експортна декларація не містить відомостей про судно CMA CGM URAL, посилання на яке наявне у листі ТОВ «ЕС Транс Груп 928» від 21.06.2017 №4/21/06.
Положеннями ч.ч. 1 і 4 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Таким чином, враховуючи викладене Дніпропетровська митниця прийшла до вірного висновку, що позивачем не надано документів для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічного контракту та умов поставки.
Щодо обраних митним органом методів визначення митної вартості товарів заявлених декларантом позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Визначена митна вартість товару ґрунтується на митній вартості, відповідно до наявної у митного органу інформації щодо вартості оцінюваних товарів: за ЕМД 12.05.2017 № UА209140/2017/116204.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у митного органу були всі підстави ставити під сумнів заявлену митну вартість товару, а відтак посадові особи митниці при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості заявленого позивачем товару, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, зважаючи на встановлені обставини та аналіз чинного законодавства, позовні вимоги Рекламно-поліграфічного приватного підприємства "ОФСЕТ" не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 11, 14, 69, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Рекламно-поліграфічного приватного підприємства "ОФСЕТ" до Дніпропетровської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 16.06.2017 року № UA110190/2017/500017/1 та № UA110190/2017/500018/1 - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2017 року

Суддя ОСОБА_3