Справа № 819/1797/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1797/17

23 листопада 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Порплиці Т.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, довіреність від 22.06.2017 року № 3850/10/19-00-10-03-10/8466

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Тернопільській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 18972,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18972,79 грн., що виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності і повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік. Податковим органом вживались заходи для стягнення боргу, проте такий податковий борг відповідачем не сплачено, а тому позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18972,79 грн.

В судовому засіданні представник позивача - Головного управління ДФС у Тернопільській області позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив задовольнити їх у повному обсязі. Додатково зазначив, що податкове повідомлення-рішення, сума грошового зобов'язання по якому заявлена до стягнення в даній адміністративній справі, не перебуває у процесі оскарження ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до статей 33,35 КАС України. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи надсилались відповідачу рекомендованими листами із повідомленням про вручення на адресу місця проживання: 46023, АДРЕСА_1, тобто за адресою, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.(а.с.9) Однак, копії вищевказаних процесуальних документів повернулись до суду з відміткою УДППЗ "Укрпошта" - "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до правил частини четвертої статті 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно частини одинадцять статті 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, розгляд справи здійснено судом за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Фізична особа - платник податків ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), відповідно до статті 162 Податкового кодексу України (далі ПК України) є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до довідки, виданої Головним управління ДФС у Тернопільській області про наявність податкового боргу (а.с.11) за ОСОБА_2 станом на 28.09.2017 року рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 18972,79 грн., що включає 15042,23 грн. основного платежу, 3930,56 грн. штрафних санкцій і 0,00 грн. пені та підтверджується розрахунком суми позовних вимог (а.с.10) та розрахунком штрафних (фінансових) санкцій.(а.с.29)

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгодженої суми податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб відповідачем за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, результати якої викладені в акті від 17.09.2015 року № 5460/19-18-17-02-23/НОМЕР_1.(а.с.20)

Перевіркою встановлено факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2014 році до податкового органу, та не декларування доходу, отриманого ОСОБА_2 у третьому кварталі 2014 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого ПАТ "Дельта Банк", на суму 89916,63 грн. Внаслідок цього відповідачем не було задекларовано та не сплачено податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15% від отриманого доходу в сумі 12180,00 грн. (1218,00 грн.*10*15%), що становить 1827,00 грн. та у розмірі 17% від суми, яка перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового періоду, - 77736,63 грн. (89916,63 грн. - 12180,00 грн.)*17%, що становить 13215,23 грн. Таким чином, відповідачем не сплачено податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік із сум доходу, отриманого як додаткове благо за 2014 рік в розмірі 15043,23 грн. (1827,00+13215,23).

На підставі акту перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області 02.11.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_2, відповідно до якого відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання на суму 18972,79 грн., що включає 15042,23 грн. основного платежу та 3930,56 грн. штрафних санкцій.(а.с.15)

Узгодженні суми грошових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу. З метою погашення податкового боргу Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області виставлено та надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 21.12.2015 року № 29797-23.(а.с.13) Проте, вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався.

Податковий борг по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, відображено в інтегрованій картці платника податків.(а.с.30-32) Станом на день розгляду справи у суді заборгованість не сплачена. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1. статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1. статті 16, пунктом 36.1. статті 36, пунктом 38.1. статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пунктом 54.1. статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 ПК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 06.09.2017 року в справі № К/800/5707/17.

Пунктом 167.1. статті 167 ПК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування, а у разі, якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Згідно з пунктами 179.1., 179.7. статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

В силу приписів пункту 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків суми податкового зобов'язання та штрафних санкцій, нарахованих податковим органом. Суми грошових зобов'язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3. статті 57, пунктом 179.7. статті 179 ПК України.

Пункт 59.1. статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11. статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, при цьому позивач у межах повноважень, обґрунтовано звернувся до суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 18972,79 грн.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 (дата народження - 21.01.1975 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 46023, АДРЕСА_1) податковий борг в сумі 18972 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят дві) гривні 79 (сімдесят дев'ять) копійок по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок № 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації 11010500.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.