Справа № 802/1655/17-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2017 р. Справа № 802/1655/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представників позивача: Заболотного М.А., Бевзи Т.М., Страшка А.А.

представників відповідача: Яцкової Г.О., Кучабської В.В., Пристайчук Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Тиврівського будинку-інтернат геріатричного профілю

до: Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Тиврівський будинок-інтернат геріатричного профілю (далі - позивач) до Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (далі - Держаудитслужба, відповідач) про визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 листа Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 21.06.2017 року №2602-04-14/3201.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю за період з 01.01.2014 року по 28.02.2017 року, за результатами якої був складений акт №04-30/4 від 15.05.2017 року. В подальшому, позивачем було отримано лист-вимогу №2602-04-14/3201 від 21.06.2017 року "Про усунення виявлених ревізією порушень".

Не погоджуючись із висновками ревізії, викладеними у акті ревізії №04-30/4 від 15.05.2017 року, та, відповідно, із листом №2602-04-14/3201 від 21.06.2017 року, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 4 листа Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області №2602-04-14/3201 від 21.06.2017 року.

Представники позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві.

У судовому засіданні 26.10.2017 року, суд за клопотанням представника Північного офісу Держаудитслужби провів заміну первинного відповідача - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, на належного - Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області.

Присутні у судовому представники Північного офісу Держаудитслужби заперечували щодо задоволення даного адміністративного позову, з підстав, що викладені у наданих суду письмових запереченнях проти позову (вх. №21518 від 10.10.2017 року).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, на виконання п. 2.4.2.2 Плану контрольно-ревізійної роботи Північного офісу Держаудитслужби на І квартал 2017 року Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю за період з 01.01.2014 року по 28.02.2017 року, якою встановлено ряд фінансових порушень, які зафіксовані в Акті ревізії №04-30/4 від 15.05.2017 року.

Не погоджуючись із відображеними у Акті ревізії №04-30/4 від 15.05.2017 року порушеннями законодавства та виявленими в ході ревізії недоліками в роботі, позивач подав заперечення (№265 від 25.05.2017 року) до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю.

За результатами розгляду даних заперечень, листом від 16.06.2017 року №26-02-04-14/3073 направлено висновки на заперечення до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю.

Крім того, з метою усунення виявлених порушень, 21.06.2017 року відповідачем в адресу Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю було направлено лист за №2602-04-14/3201 "Про усунення виявлених ревізією порушень", яким вимагалось усунути виявлені порушення у встановленому законодавством порядку, розглянути питання про притягнення працівників, якими допущено порушення, до встановленої законом відповідальності.

Як вбачається із змісту даного листа Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 21.06.2017 року №2602-04-14/3201, відповідачем вимагалось усунути відображені цьому листі порушення, в тому числі:

- в пункті 1: "Зокрема, при відсутності в Будинку-інтернаті лікувально-виробничих майстерень як підрозділу, а також при тому, що обсяг виробленої продукції підсобного господарства менше 26 тис. грн. на рік та при відсутності в комплексі, лікувально-виробничих майстерень, підсобного сільського господарства, інших виробничих підрозділів із загальним обсягом виробництва продукції не менше 50 тис. грн. на рік, директору Будинку-інтернату у ревізійному періоді підвищено групу з оплати праці на два порядки, чим порушено вимоги пп. б) п.6 Порядку установлення груп з оплати праці керівних працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення Додатка 2 до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 №308/519 (далі - Наказ №308/519).

Зазначене призвано також до завищення у ревізійному періоді посадових окладів заступнику директора та головному бухгалтеру Будинку-інтернату, посадові оклади яких протягом ревізійного періоду встановлювались на 10 відсотків нижче від посадового окладу директора, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати керівникам (директор), заступнику директора та головному бухгалтеру) на суму 38126,13 грн. та проведення зайвих відрахувань єдиного соціального внеску на суму 11198,79 гри, чим завдано матеріальну шкоду (збитки) на загальну 49324,92 грн.".

- в пункті 2: "Всупереч вимог п.1 ч. 1 ст.8 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР, протягом ревізійного періоду працівникам Будинку-інтернату (двом інструкторам з трудової терапії) надавалися щорічні додаткові оплачувані відпустки за роботу, пов'язану з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, які передбачені Колективним договором, однак не передбачені розділом XVII "Охорона здоров'я, освіта та соціальна допомога" підрозділу "Психіатричні (психоневрологічні), геріатричні, нейрохірургічні, наркологічні лікувально-профілактичні заклади га установи, відділення, палати та кабінети, а також установи (відділення) соціального захисту населення психоневрологічного та геріатричного типу та спеціальні будинки-інтернати для осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі" Списку виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота на яких пов'язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров'я, що дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 №1290 (Додаток 2), внаслідок чого зайво виплачено відпускних на суму 13928,75 грн. та зайво перераховано єдиного соціального внеску на суму 4258,15 грн., що призвело до збитків на загальну 18186, 90 грн.".

- в пункті 4: "В ревізійному періоді директором Будинку - інтернат підписано - акти приймання виконаних будівельних робіт формами КБ -2в із завищеною вартістю робіт на загальну суму 43874, 39 (по підряднику ПП "Будремсервіс - 2011" 11722,39 грн. та ФОП ОСОБА_7 - 32152,00 грн.), які в подальшому оплачені Будинком - інтернатом, що призвело до збитків на вказану суму".

Не погоджуючись із вищезазначеними пунктами (пунктами 1, 2, 4) листа Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 21.06.2017 року №2602-04-14/3201, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМ України № 43 від 03.02.2016 р. (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 4 Положення передбачено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль у міністерствах, інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах, суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи); реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, інспектування (ревізії); здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності, станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах, усуненням виявлених недоліків і порушень; вживає в межах повноважень, передбачених законом, заходів до усунення виявлених недоліків та запобігання їм у подальшому, а саме: проводить аналіз стану дотримання фінансової та бюджетної дисципліни, виявляє причини та умови, що призвели до недоліків і порушень, готує рекомендації та пропозиції щодо їх усунення і запобігання їм у подальшому; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (пункт 6 Положення).

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Зазначені вище норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене вище дає підстави для висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених під час перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості та права захисту своїх інтересів у провадженні за зверненням Держаудитслужби з позовом про стягнення збитків.

Таку правову позицію стосовно вирішення спорів цієї категорії неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема правовий висновок щодо застосування положень статті 2, пункту 7 статті 10 Закону № 2939-XII про підстави і порядок пред'явлення та виконання вимоги органу державного фінансового контролю про усунення порушень вимог законодавства, яка містить вказівку вжити заходи для відшкодування шкоди, міститься у постановах від 18.11.2014 року (справа № 21-632а14), від 10.02.2015 року (справа № 21-461а14), від 09.06.2015 року (справа № 21-54а15), від 23.06.2015 року (справа № 21-358а15), від 02.12.2015 року (справа № 826/80/13-а), від 23.02.2016 року (справа № 818/1857/14).

Отже, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення органу державного фінансового контролю, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, відповідно правильність їх обчислення перевірятиме суд, який розглядатиме цей позов.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не погоджується із пунктами 1, 2, 4 листа Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 21.06.2017 року №2602-04-14/3201 "Про усунення виявлених ревізією порушень", які вказують на виявлені збитки та їхній розмір, а також містять вказівку підконтрольній установі про необхідність усунення виявлених порушень.

Зважаючи на те, що обґрунтованість і правомірність такої вимоги має перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

У відповідності до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна