Справа № 470/402/17
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 470/402/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Орлова С.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Запорожана Д.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Снігурівське об'єднане УПФУ Миколаївської області, відповідач), в якому просила:

- визнати рішення Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 30 травня 2017 року № 8 про відмову у виплаті їй грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 23.07.2003 року № 1058-ІV противоправним та скасувати його;

- зобовязати Снігурівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області виплатити їй таку допомогу у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що дії відповідача є протиправними, оскільки останнім безпідставно не враховано до спеціального стажу період її роботи вчителем біології за сумісництвом з вересня 1983 по серпень 1986 року.

Постановою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Снігурівське об'єднане УПФУ Миколаївської області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

22 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 23.07.2003 року № 1058-ІV. Рішенням від 30.05.2017 року № 8 їй було відмовлено у призначенні грошової допомоги, з посиланням на те, що на дату звернення вона працює вчителем Березнегуватської загальноосвітньої школи та має загальний стаж 40 років 07 місяців та 12 днів. Однак на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ позивачці враховано страховий стаж тривалістю лише 29 років 00 місяців та 21 день, оскільки до такого стажу не враховано період її роботи вчителем біології за сумісництвом з 25 жовтня 1983 року по 13 квітня 1988 року, через те, що за записами трудової книжки у цей період вона працювала в Березнегуватському СПТУ 35 за основною посадою - лаборантом, яка не зазначена у «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04 листопада 1993 року (а.с.21-22).

Не погоджуючись з вищевказаним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, що підтверджується відповідними доказами, а тому ОСОБА_2 має законне право на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно п.4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково - педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 78 від 31 січня 2001 року працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи займались викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше, ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилась викладацька робота. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року пункт 4 було доповнено абзацом другим, за яким працівникам підприємств, установ та організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом за посадах науково педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки, заробітної плати) до стажу педагогічної роботи, для виплати надбавки за вислугу років, зараховується період роботи на цих посадах. Тобто зарахування роботи на посаді вчителя до педагогічного стажу не ставиться в залежність від того, було це основним місцем роботи особи чи за сумісництвом.

При цьому згідно довідки про заробітну плату позивачки, виданої Березнегуватським професійним ліцеєм 25 квітня 2017 року за № 4, її заробітна плата з вересня 1983 року по серпень 1986 року складалась з основного окладу та доплати за педагогічне навантаження (перевірку зошитів та годин педагогічної роботи) (а.с.7,14-20). Також згідно записів трудової книжки позивачки, з 20.09.1976 року на підставі наказу № 116 її було прийнято на посаду лаборанта Березнегуватського середнього сільськогосподарського профтехучилища № 5, однак з 25.10.1983 року призначено вчителем біології за сумісництвом, про що свідчить відповідний запис № 1а за підписом директора закладу ОСОБА_3 Згідно наказу № 103 від 25 жовтня 1983 року позивачка у 1983 1984 учбовому році мала педагогічне навантаження як вчитель біології та креслення обсягом 390 годин. У 1984-1985 учбових роках, як вчитель біології та креслення у обсязі 340 годин, та у 1985-1986 роках як вчитель по організації та технології у обсязі 200 годин, що підтверджується наказами Березнегуватського середнього сільськогосподарського профтехнічного училища № 5 за № 72 від 31.08.1984 року та № 94 від 12.09.1985 року (а.с.5-68-13).

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі по тексту - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191.

Згідно з вимогами п. 2 Порядку, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж»статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж»статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_2 не отримувала будь-якого виду пенсії.

Відповідно до вимог п. 6 Порядку, для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями27 і 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.

Пунктом 7 вказаного Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у ОСОБА_2 наявний необхідний стаж для виплати одноразової грошової допомоги при виході на пенсію, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що оскільки встановлені обставини свідчать про те, що на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач не отримувала будь якого виду пенсій, то Снігурівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області необґрунтовано відмовило позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 23.07.2003 року № 1058-ІV.

Таким чином колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог ОСОБА_2 правильним.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Снігурівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: О.В. Яковлєв