Справа № 810/3188/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року № 810/3188/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., при секретарі судового засідання - Кравченко Р.О., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним наказу та визнання протиправними дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним наказ від 06.09.2017 №1599 «про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки»; визнання протиправними дій відповідача з проведення перевірки на підставі наказу від 06.09.2017 №1599 ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та проведено її без законних підстав, оскільки перевірка була розпочата до отримання позивачем наказу та повідомлення на перевірку платнику податку. Позивач зазначає, що відповідачем для призначення перевірки використана неподаткова інформація та недопустимі докази. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем призначена перевірка з одного й того ж самого питання та за період, який вже двічі перевірявся. Також позивач вважає, що при проведенні перевірки ревізором безпосередньо не досліджувалися факти, викладені в матеріалах, наданих листами Генеральної прокуратури України. Отже, дії відповідача є протиправними, так як це порушує права та інтереси платника податків та позбавляє можливості останнього взяти участь у перевірці, надавати пояснення та документи.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, пояснили, що проведення перевірки завершено та складено відповідний акт, про те рішення за наслідками даної перевірки на час звернення з позовом до суду податковим органом не виносилось.

Відповідач проти позову заперечував, обґрунтовуючи заперечення тим, що вважає видання наказу та проведення перевірки позивача такими, що здійснено податковим органом у межах повноважень та відповідно до вимог податкового законодавства.

Пояснив, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлено засобом поштового зв'язку на адресу позивача у день його видання. Підставою для проведення даної перевірки є пп.78.1.13 п.78.1 ст. 78 ПК України, а тому податковий орган мав право на проведення перевірки періоду, що вже перевірявся. Також представник відповідача зазначив, що право проведення даної перевірки підтверджується офіційним листом від Генеральної прокуратури України, а також отримання інформації, яка свідчить про здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації, що є підставою для проведення позапланової перевірки платника податків. Підтвердив, що на час судового розгляду справи перевірку вже проведено, про що складено акт перевірки, але рішення за її результатами не прийнято.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

06 вересня 2017 року заступником начальника ГУ ДФС у Київській області видано наказ №1599 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 тривалістю 5 робочих днів з 07 вересня 2017 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, при отриманні доходу від здійснення діяльності, пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна, за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

В наказі вказано, що перевірка підлягає проведенню «на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.13 пункту 78, статті 79 Податкового кодексу України». У цей же день податковим органом винесено повідомлення від 06.09.2017 №394/К/10-36-13-09 про проведення перевірки.

Наказ про проведення перевірки та повідомлення податковим органом позивачу направлено засобом поштового зв'язку 06.09.2017 та отримано позивачем 19.09.2017, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення.

Заступником начальника ГУ ДФС у Київській області від 13.09.2017 винесено наказ №1657 «Про продовження строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 тривалістю на 2 робочих дня з 14 вересня 2017 року.

Наказ про продовження строків проведення перевірки податковим органом позивачу направлено засобом поштового зв'язку 13.09.2017. Проте, до суду ні позивачем, ні відповідачем не надано докази отримання позивачем наказу про продовження строків проведення перевірки.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Київській області винесено Акт від 22.09.2017 року № 717/10-36-13-09/НОМЕР_1, в якому зафіксовано ряд порушень платником податків - фізичною особою ОСОБА_1.

При дослідженні Акту перевірки судом встановлено, що підставою для її проведення та здійснення господарської діяльності позивачем без державної реєстрації, були: - лист ГПУ від 11.08.2017 року №07/1/2-19378-17 з матеріалами кримінального провадження №0000385 в томах на 2014 аркушах; - Акт №124/10-36-13-02/НОМЕР_1 від 13.03.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства при отриманні доходу від здійснення діяльності пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна за період з 01.01.2009 року по 31.12.2015 року»; - Акт №650/10-36-14-13/296300290 від 28.08.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будрегіонінвест»; - лист Генеральної прокуратури України №07/1/2-10-вих/дск-17 від 17.08.2017 року.

Заступником начальника ГУ ДФС у Київській області 11.09.2017 за №2948/К/10-36-13-09 на адресу позивача направлено запит «Про надання інформації». У цьому запиті відповідач з посиланням на п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України просить надати інформацію та її документальне підтвердження (оригінали документів) щодо ведення обліку доходів та витрат під час здійснення вищезазначеної діяльності.

Матеріалами справи встановлено, що наказом Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 01 грудня 2016 року № 308 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 по 31.12.2015. Однією з підстав проведення перевірки стала ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2016 у справі №757/48351/16-к щодо призначення позапланової перевірки ОСОБА_1 в межах кримінального провадження №0000391 від 19.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Позивачем подано заперечення від 06.02.2017 на Акт перевірки від 30.12.2016 №1684/10-31-13/НОМЕР_1.

Наказом ГУ ДФС України від 17 лютого 2017 року № 271 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 по 31.12.2015. За результатами перевірки складено Акт №124/10-36-13-02/НОМЕР_1 від 13.03.2017 та в подальшому прийнято податкові повідомлення-рішення №, №, № від 07.04.2017.

ГУ ДФС у Київській області 16.02.2017 надано відповідь на заперечення позивача до Акту від 30.12.2016 №1684/10-31-13/НОМЕР_1, в якій було зазначило, що об'єктивний розгляд доданих до заперечення документів потребує додаткового часу та не можливий без проведення перевірки, комісією з розгляду заперечення до акту перевірки прийнято рішення про призначення документальної невиїзної перевірки відповідно до вимог п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України виключно з питань, що стали предметом оскарження та про відкладення вимоги Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 30.11.2016 №Ф- прийняту на підставі акту №1684/10-31-13/НОМЕР_1 від 30.12.2016.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2. статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно із пунктом 78.4. статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ відповідача прийнятий на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 а.75.1 ст.75, п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, вичерпний перелік яких визначено у п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до підпункту 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок неукладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки.

Проте, згідно з п.п. 14.1.17 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова інформація розуміється у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Статтею 16 Закону України "Про інформацію" визначено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України.

Правовий режим податкової інформації визначається ПК України та іншими законами.

Так, відповідно до положень п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація що надійшла: - від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; - від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація про об'єкти оподаткування, що надаються та/або реєструються такими органами. Зазначена інформація повинна містити, зокрема, вид, характеристики, індивідуальні ознаки об'єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати; про результати здійснення державного контролю за господарською діяльністю платника податків; що міститься у звітних документах (крім персоніфікованої статистичної інформації), які подаються платником податків органам виконавчої влади та/або органам місцевого самоврядування; про встановлені органами місцевого самоврядування ставки місцевих податків, зборів та надані такими органами податкові пільги; про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності, яка повинна містити, зокрема: найменування платника податків, якому видані такі дозволи, ліцензії, патенти; податковий номер або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи; вид дозвільного документа; вид діяльності, на провадження якої видано дозвільний документ; дату видачі дозвільного документа; строк дії дозвільного документа, інформацію про припинення (зупинення) дії дозвільного документа із зазначенням підстав такого припинення (зупинення); сплату належних платежів за видачу дозвільного документа; перелік Місць провадження діяльності, на яку видано дозвільний документ; про експортні та імпортні операції платників податків; - від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; - від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; - за наслідками податкового контролю.

Проте, при дослідження наказу про проведення перевірки відповідачем не зазначено конкретну підставу для проведення перевірки, а здійснено посилання тільки на п.п.78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України.

Однак, згідно з Актом №717/10-36-13-09/НОМЕР_1 від 22.09.2017 року, який був складений за результатами перевірки, відповідачем зазначено, що інформацією, яка слугувала підставою для її проведення та яка свідчила про здійснення господарської діяльності без державної реєстрації були: - лист ГПУ від 11.08.2017 року №07/1/2-19378-17 з матеріалами кримінального провадження №0000385 в томах на 2014 аркушах; - Акт №124/10-36-13-02/НОМЕР_1 від 13.03.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства при отриманні доходу від здійснення діяльності пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна за період з 01.01.2009 року по 31.12.2015 року»; - Акт №650/10-36-14-13/296300290 від 28.08.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будрегіонінвест»; - лист Генеральної прокуратури України №07/1/2-10-вих/дск-17 від 17.08.2017 року.

Разом з тим, в порушення приписів ПК України щодо наявності обов'язкової передумови призначення перевірки як то інформація про здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації, яка, в свою чергу, повинна відповідати вимогам ст. 72 ПК України, контролюючим органом призначено перевірку платника податків, яка за останні 10 місяців вже є третьою з одного і того ж питання за той же самий період, підставою для призначення якої слугували: - інформація Генеральної прокуратури України, яка є стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000385.

Проте, суд зазначає, що лист-інформація Генеральної прокуратури України не може бути належною підставою для податкової перевірки та підтвердженням фактів порушень податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України по справах К/800/5195/14 від 30.11.2015 року, К/800/61969/13 від 27.07.2015 року, К/9991/72665/12 від 30.10.2013 року.

Отже, суд дійшов висновку, що така інформація не може бути належною підставою для проведення перевірки платника податків з огляду на те, що вона не є податковою інформацією згідно приписів статті 72 ПК України.

Крім того, суд зазначає, що висновки Акту перевірки №650/10-36-14-13/296300290 від 28.08.2017 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Будрегіонінвест», не міг бути використаний у якості такої інформації, оскільки відповідно до відомостей ЄДР ТОВ «Будрегіонінвест» припинено 08.06.2017 року.

Суд звертає увагу, що інформація, отримана з матеріалів кримінального провадження не може бути віднесена до податкової інформації і розцінюватись в адміністративному процесі як доказ допущених порушень податкового законодавств платником податків до її закріплення процесуальним шляхом. Таким закріпленням, є вирок суду, що набрав законної сили, або ухвала слідчого судді.

До матеріалів справи сторонами не долучено жодного обвинувального вироку суду відносно позивача, в якому б було встановлено факт здійснення ним господарської діяльності без державної реєстрації.

Суд зазначає, що інформація, яка може бути підставою для проведення перевірки у відповідності до вимог підпункту 78.1.13 пункту 78.1 статті 78 ПК України, має бути отримана податковим органом у порядку, встановленому пунктом 72.1 статті 72 ПК України. Аналогічну правову позицію виклав у постанові від 22.06.2017 Вінницький апеляційний адміністративний суд по справі № 822/708/17, який зазначив, що для призначення перевірки повідомлення фізичної особи про вчинене правопорушення з боку платника податків виявилося недостатнім, а перевірка з посиланням на підпункт 78.1.13 ПК України була призначена лише після проведення фактичної перевірки.

Що стосується твердження позивача, що призначення перевірки платника податку з одного й того ж самого питання та за період, який вже двічі перевірявся, суд зазначає наступне.

Статтею 78 ПК України, визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до п.78.2 даної статті, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Судом встановлено, що відносно позивача були призначені перевірки відповідно до наказів Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 01.12.2016 №308 та ГУ ДФС у Київській області від 13.03.2017 №271, за результатами яких винесені Акти перевірки №1684/10-31-13/НОМЕР_1 від 30.12.2016 та №124/10-36-13-02/НОМЕР_1 від 13.03.2017 про результати документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства при отриманні доходу від здійснення діяльності пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна за період з 01.01.2009 по 31.12.2015.

Суд зазначає, що оскаржуваним наказом визначено мету перевірки - дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ОСОБА_1 при отриманні доходу від здійснення діяльності пов'язаної з будівництвом та продажем об'єктів нерухомого майна за період з 01.01.2009 по 31.12.2015.

Отже, суд дійшов висновку, що податковим органом вже перевірявся період який зазначений в оскаржуваному наказі. Крім того, суд зазначає, що за наслідками Акту перевірки №124/10-36-13-02/НОМЕР_1 від 13.03.2017 податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення. які на даний час оскаржуються в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що податковий орган не був наділений повноваженнями, що до повторної перевірки позивача за період який вже був предметом перевірки раніше, а саме 01.12.2016 наказом №308 Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 по 31.12.2015 та 17.02.2017 наказом №271 ГУ ДФС у Київській області про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 по 31.12.2015.

Крім того, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

За правилами п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до приписів п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ № 1599 від 06.09.2017 року та повідомлення від 06.09.2017 року №394/К/10-36-13-09 про початок проведення перевірки надіслані податковим органом 06.09.2017 року, але були отримані позивачем 19.09.2017, вже після того, як перевірка повинна була розпочатись, що не відповідає приписам пункту 78.4 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.

Крім того, в зазначених документах термін початку перевірки та термін надання документів встановлено з 07.09.2017 року, що позбавляє позивача права бути повідомленим про проведення перевірки та завчасно надати витребувані документи.

Пунктом 78.4 ст.78 ПК України визначено, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Тому недосягнення такої мети є порушенням прав платника податків. Початком перевірки до моменту вручення наказу та повідомлення про перевірку, порушено право платника податку, який відповідно до приписів п.п. 17.1.6. ПК Ураїни має право бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення.

Отже, відповідачем був порушений порядок проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки матеріали справи не містять документів про належне повідомлення позивача про проведення перевірки, а наказ керівника податкового органу не містить посилання на підставу, визначену податковим органом для перевірки.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при складанні наказу не дотримався вимог ПК України, а відтак, відсутні визначені законом підстави для проведення спірної перевірки.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Вищого адміністративного суду України, висловленої, зокрема, в ухвалах від 20.11.2014 року К/9991/19936/12 та від 15 січня 2015 року №К/9991/39224/12.

Крім того, у листах ВАСУ № 1145/11/13-10 від 27.07.2010 року, № 1844/11/13-10 від 24.12.2010 року та листі ДФС України «Про узагальнення судової практики ВАСУ та ВСУ з питань оскарження наказів на проведення перевірок та актів перевірок» №4352/7/99-99-10-02-02-17 від 12.09.2014 року висловлена правова позиція відносно того, що видання керівником податкового органу наказу про проведення перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого прийнято таке рішення. Тому зазначений наказ є таким, що має правове значення, а отже, є актом у розумінні пункту 1 частини першої статті 17 КАС України та, відповідно, правомірність останнього може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, зазначено, що прийняття наказу про проведення перевірки в порушення визначеної Кодексом процедури проведення та/або призначення перевірок (без належних підстав, а також проведення таких перевірок без дотримання обов'язкових для цього умов), на думку ВАСУ, є підставою для його скасування (крім наказів про призначення виїзних документальних та фактичних перевірок платників податків за умови допуску посадових осіб до проведення перевірки).

Відтак, доводи позивача про те, що у податкового органу не було права на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, а наказ про її проведення видано без передбачених на те підстав, підтвердилися у ході судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з наведених підстав наказ Головного управління ДФС у Київській області від 06.09.2017 №1599 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.) винесено з порушенням вимог ПК України, у зв'язку з чим він є протиправним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу та у ході проведення перевірки позивача діяв не у спосіб, встановлений законодавством, без дотримання встановленої законом процедури вчинення дій, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Водночас, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто, законодавець в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів та довести його недобросовісність.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішень.

Оцінюючи фактичні дані, матеріали справи, а також встановлені судом факти порушення відповідачем порядку проведення позапланової документальної виїзної перевірки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним наказ Головного управління ДФС у Київській області від 06.09.2017 №1599 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Київській області з проведення перевірки на підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 06.09.2017 №1599 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1.

Стягнути судовий збір у розмірі 1240 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 15 листопада 2017 р.