Справа № 826/11193/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна

компанія"

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного

управління ДФС у місті Києві

про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві , в якому просить суд:

- зобов'язання відповідача скасувати податковий борг за нараховану частину чистого прибутку у розмірі 189530100,00 грн. та вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці, а саме вилучити із інтегрованої картки платника податків - відповідача запису про наявність податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку у розмірі 189530100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки з його сторони перед органами Державної податкової інспекції заборгованості не має, то й підстави перебування його майна у податковій заставі відсутні.

В судовому засіданні протокольною ухвалою замінено Державне підприємство "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" правонаступником – Публічним акціонерним товариством "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №49517878 від 29.04.2016 року на підставі ст.ст.88,89 Податкового кодексу України 28.04.2016 року Державною податковою інспекцією у Солом’нському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт опису майна Державного підприємства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія".

Незгода з діями відповідачів та необхідністю вчинення ними певних дій обумовила позивача звернутись до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Податкового кодексу України (далі - ПК України) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України встановлено, що він регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Податкового кодексу України (далі - ПК України), з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Так, судом встановлено, що 29.02.2016 року ДП "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" подано до ДПІ розрахунок за формою, затвердженою наказом ДПА від 156.05.2011 року №285, згідно з яким частина чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету становить 189 530 100,00 грн.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В свою чергу, згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно ж до приписів пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

При цьому, відповідно до вимог статті 6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Водночас, згідно п. 4.2 статті 4 ПК України, загальнодержавні, місцеві податки та збори, справляння яких не передбачено цим Кодексом, сплаті не підлягають.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства, суд приходить до висновку про те, що податковий борг платників податків може виникати виключно у випадку несплати ними податків та/або зборів, визначених ПК України.

Виключний перелік загальнодержавних та місцевих податків та зборів визначений положеннями статей 9 та 10 ПК України.

Між тим, до такого переліку не включений чистий прибуток (дохід) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету.

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до підпункту 93.1.4 пункту 93.1 ст. 93 ст. 88 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Відповідно до п.п.24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

В частині позовних вимог щодо зобов’язання відповідача зняти податкову заставу на майно позивача, накладену відповідно до акту опису від 28 квітня 2016 року №16, внесену до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна згідно з витягом від 29 квітня 2016 року №49517878, то вона не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, саме реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви.

Решта позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці, а саме вилучити із інтегрованої картки платника податків - відповідача запису про наявність податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку у розмірі 189530100,00 грн. також підлягають задоволенню, оскільки ці позовні вимоги є похідними від задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учас ники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених за коном заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідачем до суду не надано жодних документально підтверджених доказів в обґрунтування законності винесення у відношенні позивача рішення про опис майна у податкову заставу, оскільки як встановлено під час розгляду справи, за позивачем заборгованість за узгодженим податковим зобов’язанням у спірний період не обліковується.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна в податкову заставу від 28.04.2016 року №16.

4. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві вчинити дії щодо коригування даних в інтегрованій картці, а саме вилучити із інтегрованої картки платника податків - відповідача запису про наявність податкового боргу по сплаті частини чистого прибутку у розмірі 189530100,00 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Об'єднана гірничо-хімічна компанія" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень) .

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа