Справа № 522/4792/17
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/4792/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

судді Яковлєва О.В.,

судді Танасогло Т.М.

при секретарі: Вишневській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 8 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

14 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального обєднаного УПФ України в м. Одесі про визнання протиправним рішення від 27.01.2017 р. № 489 «Про відмову у призначенні пенсії», зобов'язання відповідача поновити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірних дій та бездіяльності.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 8 серпня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Центральне обєднане УПФ України в м. Одесі просить скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні даного позову.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що у лютому 2017 року позивач отримав рішення відповідача від 27.01.2017 р. № 489 про відмову у призначенні пенсії.

Зазначена відмова ґрунтувалась на тому, що до стажу роботи не зараховано період роботи в ТОВ «Інтертермінал» з 14.07.1997 року по 16.10.2001 року.

Відповідно до трудової книжки серії БТ-І № 2575328, позивач, він має загальний стаж роботи 39 років 10 місяців, 6 днів, з яких спеціального стажу - 21 рік 6 місяці та 8 днів.

Згідно з п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення).

Відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають чоловіки - механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», до заяви про призначення пенсії додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені «Порядком», на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Таким чином, наявність трудового стажу позивача підтверджується його трудовою книжкою та довідкою за № 71 від 30 березня 2017 року, довідкою за № 65 вересня 2015 року, виданими ТОВ «Інтертермінал».

Окрім того, відповідно до зазначених довідок, позивач, починаючи з 14.07.1997 року по 16.10.2001 року, дійсно працював докером-механізатором 4 класу, 3 класу та 2 класу у ТОВ «Інтертермінал» саме на вантажно-розвантажувальних роботах.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, що позивач має право на пенсію за вислугу років, відповідно до п. "г" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 8 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення від 27.01.2017 року № 489 «Про відмову у призначенні пенсії», зобов'язання відповідача поновити та виплатити позивачу пенсію за вислугу років залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий /ОСОБА_2/

Судді /ОСОБА_3 /

/ОСОБА_4/