Справа № 336/4386/17(2-а/336/422/2017)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 336/4386/17(2-а/336/422/2017)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Богданенка І.Ю., Божко Л.А.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року у справі № 336/4386/17 (2-а/336/422/2017) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання призначити дострокову пенсію за віком,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не призначення йому дострокової пенсії за віком; зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому дострокову пенсію за віком з моменту звернення, а саме з 07.11.2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Шевченківське обєднане УПФУ України м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Існує виняток, за яким пенсія за віком може бути призначена у 55 років для чоловіків та за наявності не менше 20 років страхового стажу, у разі коли батько за відсутності матері виховує пятьох або більше дітей чи дитину-інваліда. Апелянт вказував, що батько, яких виховує дитину-інваліда ОСОБА_1 не може отримати призначення пенсії за віком, оскільки його дружина отримує пенсію по інвалідності з 20.01.2014 року, тобто використала своє право на призначення пенсії до досягнення пенсійного віку.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що право на достроковий вихід на пенсію має матір або за її вибором чи в разі її відсутності - батько, який виховують дитину-інваліда, при цьому мати може передати своє право на дострокову пенсію батькові дитини, використавши таким чином це своє право. Суд першої інстанції вказував, що позивач досяг 55-річного віку, він має трудовий стаж більше 20 років, є батьком дитини-інваліда, яку виховував до 6-річного віку, мати дитини-інваліда не заперечує проти призначення батькові дитини дострокової пенсії, їй призначено пенсію по інвалідності, оскільки вона є інвалідом за загальним захворюванням. Будь-яких інших підстав для призначення батькові дитини-інваліда дострокової пенсії законодавство України не вимагає.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 07.07.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 277083, які є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, інваліда з дитинства (друга група по зору), що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЖС № 328797 та копією довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0677208.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 має більше 20 років трудового стажу.

Встановлено, що 07.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства. Листом № 271/М-1 від 15.11.2016 року УПФУ відмовило ОСОБА_1 у призначенні вказаної пенсії за віком як батьку дитини-інваліда з дитинства у звязку з тим, що мати дитини використала право на призначення пенсії до досягнення пенсійного віку.

Не погоджуючись з відмовою УПФУ у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2017 року у справі № 336/34/17-а (2а/336/78/17), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року, було визнано неправомірними рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязано відповідача повторно розглянути його заяву.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2017 року у справі № 336/34/17-а (2а/336/78/17), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року встановлено, що рішення Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя є необґрунтованим, фактично при прийнятті свого рішення відповідач проаналізував призначення пільгової пенсії ОСОБА_2 та не дав оцінки тому, що для призначення пенсії батькові дитини-інваліда з дитинства потрібно, при наявності відповідного віку та страхового стажу, вибір матері. З положення п.3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вбачається, що вибір матері включає у собі, її бажання отримувати вказану пенсію, або ж відмовитися від неї на користь батька дитини-інваліда з дитинства. При цьому Закон не обмежує матір у праві на вибір іншого виду пенсії, а, також, не передбачає відсутність права батька дитини-інваліда з дитинства на цю дострокову пенсію у разі відмови матері від цієї пенсії на користь іншого виду пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виконуючи вищевказане рішення суду, яке набрало законної сили, 05.07.2017 року Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 07.11.2016 року про призначення дострокової пенсії та повторно відмовило у призначенні пенсії з тих самих підстав, які суд визнав неправомірними. В матеріалах справи наявне рішення № 12 від 05.07.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як батьку, що виховав дитину-інваліда.

Про прийняте рішення щодо відмови призначити пенсію за віком, Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1 листом від 02.08.2017 року № 7096/09.

Відповідно до акта підтвердження фактичного проживання від 07.09.2017 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 65, разом зі своєю сімєю: дружиною ОСОБА_2, синами: ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до заяви сімейного лікаря ОСОБА_5 від 12.09.2017 року, довідки КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Орієнтир» ЗОР від 27.09.2017 № 433, підтверджується факт того, що позивач виховує дитину-інваліда ОСОБА_3

Відповідно до матеріалів справи, дружина ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1989 року, що підтверджується листом Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради від 31.10.2016 року № 4417-дпв, є інвалідом за загальним захворюванням, у звязку з чим одержує з 2014 року пенсію по інвалідності.

03.07.2017 року дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя з заявою про відмову від отримання пенсії за віком із зниженням пенсійного віку як матір, що виховала дитину-інваліда.

Згідно ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно абзаців 4, 5 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Таким чином, законодавчо дозволено призначення пенсії батьку, який виховує п'ятьох або більше дітей чи дитину з інвалідністю, за умови досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу. Встановлено, що ОСОБА_1 досяг 55-річного віку, має страховий стаж більше 20 років та виховує дитину інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Колегія суддів вказує, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку до 55 років, оскільки відповідно до матеріалів справи він виховує дитину з інвалідністю (ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2), мати дитини дружина позивача відмовилась від призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, прощо повідомляла Шевченківське обєднане УПФУ м. Запоріжжя, тобто ОСОБА_2 зробила передбачений абзацом 5 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вибір та відмовилась від призначення пенсії зі зниженням віку на користь батька дитини.

Колегія суддів зазначає, що отримання ОСОБА_2 пенсії по інвалідності, не є пенсією, одержаною відповідно абзаців 4, 5 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що мати дитини інваліда ОСОБА_2 не скористалась своїм правом на дострокове призначення пенсії, зробила вибір не одержувати вказану пенсію на користь батька дитини - інваліда ОСОБА_1, що передбаченого Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає відмову відповідача у призначенні пенсії із зниженням віку ОСОБА_1 як батьку дитини інваліда помилковою, у звязку з цим вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року у справі № 336/4386/17 (2-а/336/422/2017) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211- 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Л.А. Божко