Справа № 237/4448/17
Суддя: Медведський М. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 237/4448/17
Провадження № 2-а/237/133/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.11.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

при секретарі Готовщиковій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ Марїнського району Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він отримує пенсію за інвалідністю з 1997р., але у місті його проживання проводиться антитерористична операція і йому було припинено виплату пенсії за місцем його проживання у звязку з неможливістю доставки грошей на тимчасово окуповану територію. У звязку з чим він звернувся у серпні 2014 року до відповідача з заявою про виплату пенсії, на підставі чого відповідач почав виплачувати йому пенсію й продовжував виплати до липня 2017р., а починаючи з липня 2017р. виплати було припинено, на його думку, протиправно та незаконно, всупереч чинним нормам Конституції України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У звязку з чим просив суд визнати протиправними дії УПФУ Марїнського району Донецької області щодо припинення виплати йому пенсії, зобовязати УПФУ Марїнського району Донецької області поновити виплату йому пенсії та виплатити виниклу заборгованість. При цьому зазначає, що з червня 2017 року зареєстрував своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 192 та згідно довідки № 1419 від 20.06.2017 року Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної області надав заяву про відмову від довідки внутрішньо переміщеної особи та його знято з обліку Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та довідка від 28.11.2016 року № НОМЕР_1 вилучена.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, у звязку з чим суд на підставі ч.4 ст.122 КАС України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність у звязку із неможливістю явки.

Представник відповідача УПФУ Марїнського району Донецької області у судове засіданні не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Також надав суду письмові заперечення, згідно яких органи ПФУ вважають позивача внутрішньо переміщеною особою, відповідно, надання позивачем довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи є обовязковою передумовою у питанні продовженні пенсійних виплат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Макіївки Донецької області з серпня 2014 р., та отримував пенсію в УПФУ Марїнського району Донецької області до липня 2017 року, а з липня 2017 р. виплата відповідачем пенсії позивачу була припинена.

06.06.2017 року позивач зареєстрував своє місце мешкання за адресою: м. Марїнка, вул.. Шевченка, 192, після чого згідно довідки Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації № 1419 від 20.06.2017 року ОСОБА_1 знято з обліку Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення 20.06.2017 року згідно особистої заяви.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації № 1910 від 29.08.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи у звязку із тим, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отримавши вказані документи позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати пенсії із заявою № 1999, розглянувши яку, відповідач прийняв рішення про відмову в подовжені виплати пенсії № 1999 від 21.09.2017 року. Вказане рішення про відмову в подовжені виплати пенсії обґрунтовано тим, що позивач не надав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Вказані обставини були фактично визнані сторонами у письмових матеріалах та не заперечувались, у звязку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 72 КАС України вважає ці обставини доведеними.

За статтею 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні не запроваджено.

Надане ст. 46 Конституції України право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у стаття 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства України набув право на отримання пенсії по інвалідності у 1997 році, що відповідачем не заперечувалось.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зауважує, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у м. Марїнка і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Додатково суд зауважує, що порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегулювано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у продовжені виплати йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи. Більше того, позивачем до заяви була надана довідка Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації № 1910 від 29.08.2017 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи у звязку із тим, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ Марїнського району Донецької області про визнання протиправними рішення УПФУ Марїнського району Донецької області про відмову в продовженні виплати пенсії та зобовязання УПФУ Марїнського району Донецької області поновити виплату йому пенсії.

До невизнання відповідачем позовних вимог та до суті його заперечень суд відноситься критично, оскільки твердження відповідача суперечать вищевикладеним нормам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.2,11,71,72,94,160 КАС України, ст. 8, 19, 46, 49, 64, 92 Конституції України, ст.. 49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 Микола йовича до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області щодо припинення з 01 березня 2017 року виплати пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області поновити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, нарахування та виплати пенсії та виплатити заборгованість з моменту припинення її виплати, тобто з 01 березня 2017 року.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 14.11.2017