Справа № 450/914/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9565/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джула В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича (далі - державний реєстратор) про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора № 31671102 від 03.10.2016.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.04.2017 у відкритті провадження по справі було відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 (далі - Порядок № 868), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закону України «Про іпотеку», зокрема, проведено державну реєстрацію права власності за відсутності завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателеві, документа, що підтверджує її отримання іпотекодавцем та боржником по кредитних зобов'язаннях, документа, що підтверджує завершення 30-ти денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником по кредитних зобов'язанням зазначених вимог. Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, як у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень. Тому просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.04.2017, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 22.02.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір та Договір іпотеки, згідно умов яких банк зобов'язаний надати позивачу кредит, а позивач повернути його та з метою забезпечення зобов'язань, що випливають із умов Кредитного договору, передано в іпотеку квартиру за адресою : АДРЕСА_1 (далі - Предмет іпотеки).

Згідно відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно 03.10.2016 державним реєстратором Тузяком П.Т. було проведено державну реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за ПАТ КБ «ПриватБанк» у якості звернення стягнення на Предмет іпотеки та прийнято рішення №31671102.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив того, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди і має вирішуватися судами за правилами Цивільно-процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом першим частини першої статті третьої цього Кодексу визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті другої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.8 цього Закону, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації, забезпечує ведення Державного реєстру прав, надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом, забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна, здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 9 вказаного Закону, державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що основні доводи позивача ґрунтуються на тому, що відповідач, як суб'єкт, наділений владними функціями, приймаючи оскаржуване рішення, діяв всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у рамках цієї справи виконання чи невиконання умов цивільно-правової угоди не є безпосередньою підставою для звернення до адміністративного суду. Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Порядку, зокрема, проведення державної реєстрації права власності на спірне майно за відсутності завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, документа, що підтверджує її отримання іпотекодавцем та боржником по кредитних зобов'язаннях, документа, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником по кредитних зобов'язаннях зазначених вимог.

Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду України від 25.04.2017 справі № 21-3197а16.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що правове положення Державного реєстратора у сфері спірних правовідносин свідчить про реалізацію ним владних управлінських функцій.

Отже, враховуючи суб'єктний склад сторін та предмет позову, апеляційний суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції не звернув уваги на наведені вище обставини, а тому прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі № 450/914/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання протиправним та скасування рішення скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 21.11.17