Справа № 812/1313/17
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1313/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Шляхтун М.М.

та

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 15.09.2017 № 64/816-с)

ОСОБА_2 (довіреність від 16.11.2017 № 64/1037-с)

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність від 14.06.2017 № 816/9/12-32-10-00-29)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації

до Головного управління ДФС у Луганській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 липня 2017 року № Ю-165-25 на суму 117013,96 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 на суму 117013,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.07.2017 Головним управлінням ДФС у Луганській області прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-165-25 відносно управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації на суму 117013,96 грн. Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 позивач оскаржив до Державної фіскальної служби України, яка рішенням від 06.09.2017 № 19865/6/99-99-11-02-02-25 залишила скаргу позивача без задоволення.

Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 позивач вважає протиправною, оскільки 11.08.2017 управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації отримало сертифікат Луганської регіональної торгово-промислової палати № 7729 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та надіслало за місцем свого обліку до державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області заяву про звільнення від виконання обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464). Зазначена заява відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є підставою для звільнення від виконання обовязків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Місто Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області, в якому з 27.11.2014 знаходиться позивач, увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». На момент винесення оскаржуваної вимоги позивач знаходився на території проведення антитерористичної операції, у звязку з чим при вирішенні питання відносно управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації щодо застосування чи незастосування заходів зі стягнення боргу (недоїмки) відповідач повинен був керуватись положеннями Закону № 2464 та нормами Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669).

Головне управління ДФС у Луганській області адміністративний позов не визнало, про що подало заперечення проти адміністративного позову від 07.11.2017 б/н (т. 1 арк. спр. 234-238).

У запереченнях проти адміністративного позову від 07.11.2017 б/н відповідач просить відмовити позивачеві в адміністративному позові повністю. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на підставі пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 повинен своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 2464 позивач зобовязаний сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 чітко визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина третя статті 25 Закону № 2464).

Закон № 1669 не скасовував обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, а надавав можливість платникам єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі, і, як наслідок, законодавець звільняв платника від застосування штрафних санкцій і пені з боку фіскальних органів. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Саме по собі включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками єдиного внеску своїх обовязків, передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2464.

Також представник Головного управління ДФС у Луганській області звернув увагу суду на те, що відповідно до статті 10 Закону № 1669 протягом дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України надавався лише за період з 02.07.2014 по 26.11.2014, наявність форс-мажорних обставин за інші періоди не підтверджена. Заява від 11.08.2017 № 64/702-с про звільнення від виконання обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, разом з сертифікатом Луганської регіональної торгово-промислової палати № 7729 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) фактично отримана контролюючим органом 14.08.2017. В свою чергу, згідно з пунктом 28 розділу І Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2016, зміни, внесені підпунктом 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 втратили чинність.

Згідно даних з інтегрованих карток АІС «Податковий блок» недоїмка, що є складовою оскарженої вимоги, утворилась за період з березня 2017 року по червень 2017 згідно поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів. Недоїмка у управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації виникла ще 21.01.2015.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що при винесенні вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 Головне управління ДФС у Луганській області діяло на підставі Закону та в межах наданих повноважень.

На заперечення відповідача проти адміністративного позову управлінням містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації подана заява від 14.07.2017 б/н, в якій позивач надав додаткові пояснення та звернув увагу суду на правові позиції Вищого адміністративного суду України (т. 1 арк. спр. 243-248).

У судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та у заяві від 14.11.2017 б/н про надання пояснень на заперечення відповідача проти адміністративного позову.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02498228) зареєстроване юридичною особою, знаходиться у місті Сєвєродонецьку Луганської області та перебуває у державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на обліку як платник податків та платник єдиного внеску, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.09.2017 за № НОМЕР_1 (т. 1 арк. спр. 30-31).

Управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації у відповідності із вимогами Закону № 2464 є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

У межах спірних правовідносин позивач відповідно до поданих звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, повинен сплатити єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування:

- за лютий 2017 року в загальній сумі 30663,08 грн (т. 1 арк. спр. 146-147);

- за березень 2017 року в загальній сумі 31850,55 грн (т. 1 арк. спр. 148-149);

- за квітень 2017 року в загальній сумі 37676,16 грн (т. 1 арк. спр. 150-151);

- за травень 2017 року в загальній сумі 37300,81 грн (т. 1 арк. спр. 152-153).

Сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснена позивачем:

- за лютий 2017 року в загальній сумі 30663,08 грн платіжними дорученнями від 13.02.2017 № 8, від 27.02.2017 №№ 6, 11 (т. 2 арк. спр. 3-4);

- за березень 2017 року в загальній сумі 31850,55 грн платіжними дорученнями від 13.03.2017 № 18, від 28.03.2017 №№ 11, 22 (т. 2 арк. спр. 5-6);

- за квітень 2017 року в загальній сумі 37676,16 грн платіжними дорученнями від 13.04.2017 №№ 17, 43, від 27.04.2017 №№ 21, 48 (т. 2 арк. спр. 5-8);

- за травень 2017 року в загальній сумі 37300,81 грн платіжними дорученнями від 16.05.2017 №№ 26, 55, від 26.05.2017 №№ 31, 60 (т. 2 арк. спр. 8-10).

Сплата позивачем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за базові звітні періоди лютий-травень 2017 року також підтверджується інтегрованою карткою платника за 2017 рік (т. 1 арк. спр. 228-231).

Оскільки починаючи з 21.01.2015 у позивача почала формуватися заборгованість зі сплати єдиного внеску, яка станом на 28.02.2017 склала 111795,06 грн, що підтверджується інтегрованою картою платника податків за 2015-2017 роки (т. 1 арк. спр. 184-231), суми коштів, сплачених позивачем в рахунок погашення зобовязань, задекларованих у звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, за лютий-травень 2017 року, зараховані на погашення суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, що узгоджується з приписами частини шостої статті 25 Закону № 2464.

На підставі даних інтегрованої картки платника Головним управлінням ДФС у Луганській області згідно з абзацом першим частини четвертої статті 25 Закону № 2464 сформовано та надіслано управлінню містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 на суму 117013,96 грн (т. 1 арк. спр. 17).

За наслідками досудового оскарження, передбаченого Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 № 1124 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за № 178/28308, рішенням Державної фіскальної служби України від 06.09.2017 № 19865/6/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги вимога Головного управління ДФС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25 залишена без змін, а скарга управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації без задоволення (т. 1 арк. спр. 18-19).

Рішення Державної фіскальної служби України від 06.09.2017 № 19865/6/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги отримано позивачем 11.09.2017, позовна заява згідно з відбитком поштового штемпелю на поштовому конверті подана 19.09.2017 (т. 1 арк. спр. 28), що свідчить про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною четвертою статті 99 КАС України.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон № 2464.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2646 єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10 частини першої статті 1 Закону № 2464).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобовязаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Згідно із абзацом першим частини восьмої статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань (абзац другий частини восьмої статті 9 Закону № 2464).

Абзацом першим частини четвертої статті 25 Закону № 2464 передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02.09.2014 Верховною Радою України прийнято Закон № 1669 (набрав чинності 15.10.2014), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону № 1669 встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 внесено зміни до Закону № 2464, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 № 219-VІІІ «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Пунктом 28 розділу І Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2016, виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669, але положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону № 2464. Тобто, положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 після набрання ними чинності стали невідємною складовою Закону № 2464, а сам підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 вичерпав свою функцію. Аналогічний підхід застосовано Конституційним Судом України в ухвалі від 05.02.2008 у справі № 2-1/2008.

Пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є діючим на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464 щодо виключення (або викладення в новій редакції) цієї норми не вносились.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства слідує, що приписи пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 не ставлять факт звільнення платника від обов'язку зі сплати єдиного внеску у залежність від часу подання відповідної заяви (після прийняття спірної вимоги або до її прийняття), а прямо встановлює, що така заява подається у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Станом на час розгляду справи антитерористична операція на території Луганської області триває. До державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області з заявою від 11.08.2017 за № 64/702-с про звільнення від виконання обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» позивач звернувся 11.08.2017 (т. 1 арк. спр. 20). Контролюючим органом вказана заява отримана 14.08.2017, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 арк. спр. 20 зв.).

Для звільнення платників єдиного внеску від виконання обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції згідно з положеннями пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 достатньо лише факту перебування відповідного платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014.

При цьому, суд зауважує, що платники єдиного внеску звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції без встановлення додаткових умов, зокрема отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України. Отримання сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України є додатковою умовою звільнення від відповідальності для інших зобовязань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

У період невиконання обовязків платника єдиного внеску (лютий-травень 2017 року) позивач знаходився на обліку в органі доходів і зборів (державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області), розташованому на території населеного пункту (м. Сєвєродонецьк), визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція.

Отже, в силу положень абзаців першого, другого пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 відсутність (відстрочення в силу закону) обов'язку сплати єдиного внеску у період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 № Ю-165-25, яка за приписами абзацу другого частини четвертої статті 25 Закону № 2464 є виконавчим документом, у звязку з чим спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є субєктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1755,21 грн.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України у судовому засіданні 17 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 22 листопада 2017 року, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 липня 2017 року № Ю-165-25 на суму 117013,96 грн задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 14 липня 2017 року № Ю-165-25 на суму 117013,96 грн, надіслану управлінню містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02498228).

Стягнути на користь управління містобудування та архітектури Луганської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02498228, місцезнаходження: 93405, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний, будинок 59) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) судовий збір в розмірі 1755,21 грн (одна тисяча сімсот пятдесят пять грн 21 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Згідно з частиною третьою статті 160 КАС України постанова складена у повному обсязі 22 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_4