Справа № 753/6910/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 753/6910/17 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач) про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачці у перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії); зобов'язання відповідача здійснити з 01.01.2017 року перерахунок та виплату позивачці пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 80 відсотків, виходячи з середньомісячної суми зазначених виплат, на підставі Інформаційної довідки, виданої Державною службою статистики України № 19.1-27/38-17 від 28 лютого 2017 року без установлення будь-якого строку та обмеження у часі у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям; визнання дії відповідача протиправними щодо не включення до розрахунку складових заробітної плати при перерахунку позивачці пенсії сум інших виплат (матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та індексації грошових доходів), на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; зобов'язання відповідача включити у розрахунок розміру пенсії позивачки складові заробітної плати на підставі Довідки про складові заробітної плати № 19.1-27/36-17 від 28 лютого 2017 року в «інші виплати» матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку та індексацію грошових доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії та її виплати з 28 лютого 2017року.

Дарницький районний суд міста Києва своєю постановою від 12 вересня 2017 року позов задовольнив частково. Визнав дії відповідача протиправними щодо не включення до розрахунку складових заробітної плати при перерахунку ОСОБА_2 пенсії сум інших виплат (матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та індексації грошових доходів), на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язав відповідача включити в розрахунок розміру пенсії позивачки складові заробітної плати на підставі Довідки про складові заробітної плати № 19.1-27/36-17 від 28 лютого 2017 року в «інші виплати» матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку та індексацію грошових доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії та її виплати з 10 березня 2017 року, а в решті вимог відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги.

Так, позивач, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати на посаді за останнім місцем роботи на державній службі у розмірі 80 % заробітної плати та в цій частині прийняти нову, якою позов задовольнити.

Відповідач по справі просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянтів, зазначену постанову суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 01.06.2009 року отримує пенсію за віком, як державний службовець, відповідно до Закону України «Про державну службу».

10 березня 2017 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі Довідки 19.1-27/36-17 від 28 лютого 2017 року та Довідки 19.1-27/38-17 від 28 лютого 2017 року, наданих Державною службою статистики України. Свою заяву позивачка обґрунтовувала тим, що відповідачем не врахована при обчисленні розміру пенсії державного службовця матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку та індексація грошових доходів, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також тим, що відповідач повинен був провести перерахунок її пенсії у зв'язку з зростанням з січня 2017 року заробітної плати працюючих державних службовців.

14 березня 2017 року позивачка отримала від Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві лист за № 4284/14/Ч-435 про відмову у задоволенні її заяви.

Позивачка, не погоджуючись з такою відмовою у задоволенні її заяви, звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2015) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40 вказаного Закону убачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визначається постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 № 19-11.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2010 року постанову правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30.10.2008 № 19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством.

У вказаній постанові судом зроблено висновок, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 року постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2010 у справі № 2а-4753/09/2670 залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва» затверджена форма довідки про складові заробітної плати з врахуванням рішення суду, що набрало чинності з 09.11.2010 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація невикористаної відпустки та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, які не включалися до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 у справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі № 21-97а13, від 06.11.2013 у справі № 21-350а13.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання дії відповідача протиправними щодо не включення до розрахунку складових заробітної плати при перерахунку позивачці пенсії сум інших виплат (матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та індексації грошових доходів), на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язання відповідача включити у розрахунок розміру пенсії позивачки складові заробітної плати на підставі Довідки про складові заробітної плати № 19.1-27/36-17 від 28 лютого 2017 року в «інші виплати» матеріальну допомогу, компенсацію за невикористану відпустку та індексацію грошових доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та здійснити перерахунок пенсії та її виплату.

Що стосується доводів, які позивач виклала у своїй апеляційній скарзі, а саме те, що суд необґрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку призначеної їй пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати на посаді за останнім місцем роботи на державній службі у розмірі 80 % заробітної плати, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Отже, на момент звернення позивача до суду скасовано статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, яка передбачала право проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було, відтак у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку на підставі ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу».

Крім того, Постанова № 865 на час звернення позивача за перерахунком пенсії також втратила чинність.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 виключено пункт четвертий постанови № 865.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для перерахунку призначеної позивачу пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням заробітної плати на посаді за останнім місцем роботи на державній службі у розмірі 80 % заробітної плати, оскільки станом на час її звернення до відповідача з відповідною заявою ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» вже не діяла.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Окремо колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивачем при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією № 7 від 27.10.2017 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюються у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання суб'єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру необхідно сплатити 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір справляється за кожну вимогу немайного характеру.

Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Таким чином, апелянт повинна була сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду за вимогою немайнового характеру у розмірі 704 грн. (1600 грн. *0,4 * 1 вимогу * 110 %).

В порушення наведених норм, апелянтом сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 640 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про стягнення з позивача судового збору у розмірі 64 грн. (704 грн. - 640 грн.), який недоплачений нею при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (02091, АДРЕСА_1) до Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/220301106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 64 (шістдесят чотири) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2017 року.