Справа № 815/3844/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3844/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Митний пост «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_2 про скасування наказів та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Митний пост «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Наказ Одеської митниці ДФС №670о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 07.07.2017 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектору відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС;

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 -центральний» Одеської митниці ДФС;

стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу із відрахуванням загальнообов'язкових до сплати платежів з 08 липня 2017 року по день винесення судової постанови;

допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення головного державного інспектору відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС та Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 18.10.2017 року за клопотанням представника відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2, яка на момент розгляду справи займає попередню посаду позивача.

06.11.2017 року представник позивача надав до суду заяву про зміну позовних вимог (Том 2 а.с. 38-41), згідно яких позивачем додатково заявлено вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці ДФС від 06.09.2017 року № 854-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 679-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а також збільшено заявлену суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1, працював у відділі митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС на посаді головного державного інспектора. 19 травня 2017р. Одеською митницею ДФС було прийнято наказ № 274 відповідно до якого Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС було проведено службове розслідування.

В ході проведення вищевказаного розслідування було виявлено про начебто допущенні Позивачем порушення посадової інструкції при здійсненні своїх службових обов'язків. Комісія, за результатами розслідування, дійшла висновку, що ОСОБА_1 під час виконання службових обовязків було порушено пункти 2.2.15.7, 2.2.15.9 та 2.2.26.1 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 -центральний» Одеської ДФС, затвердженої 28.02.2017р. На підставі вищевказаної перевірки, 07.07.2017р. начальником Одеської митниці ДФС 07.07.2017р. було винесено наказ № 670-о про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, яким за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у відповідності до пункту 9 частини 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської ДФС.

Із вищевказаним наказом Позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню з поновленням позивача на роботі та стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу оформлення №6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_1 ніколи не допускав порушень своєї посадової інструкції та завжди сумлінно виконував свої посадові обов'язки. В свою чергу, Дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування неповно на не обєктивно зясувала усі обставини та дійшла помилкових висновків про використання позивачем повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Окрім того, наказ від 07.07.2017р. № 670-о, було прийнято під час перебування позивача на лікарняному. В подальшому, вже після звернення позивача до суду з цим позовом, відповідачем було прийнято наказ від 06.09.2017 року № 854-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 679-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким фактично змінено дату звільнення позивача, а саме з 19.07.2017 року.

Отже, позивач вказуючи, що його було звільнено без законної підстави та з порушенням передбаченого законом порядку, звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивача в судове засідання 10.10.2017 року не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (Том 2 а.с. 52).

Представник відповідача в судове засідання прибув, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, підтримавши позицію викладену у запереченнях на позов, в яких зазначив, що висновками проведеного на підставі наказу Одеської митниці ДФС від 19.05.2017 № 274службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 під час виконання службових обовязків було порушено пункти 2.2.15.7, 2.2.15.9 та 2.2.26.1 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 центральний» Одеської митниці ДФС, затвердженої 28.02.2017 року з якою він ознайомлений під підпис у той же день. Відповідач вказує на те, що вказані вище порушення підпадають під відповідальність головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 центральний» Одеської митниці ДФС, що визначено у п.4.3, п.4.8 його посадової інструкції. Статтею 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Представник відповідача вказує на те, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб(п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»), у звязку з чим, відповідачем за результатами повної та всебічної перевірки було правомірно та законно прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади. В свою чергу, після встановлення обставин перебування позивача на лікарняному у період з 04.07.2017 року по 18.07.2017 року відповідачем було прийнято рішення про зміну дати звільнення та розрахунку і виплати невикористаної частини відпустки з 29.10.2016 року по 19.07.2017 рік.

Треті особи, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не прибули, письмових пояснень по справі не надавали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у звязку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що з метою визначення вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків, керуючись ст. 71 Закону України «Про державну службу», на підставі доповідної записки в.о. заступника начальника митниці - начальника митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 від 03.05.2017 № 1995/15-70-61-06 та протоколу засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС від 12.05.2017 року № 12 начальником Одеської митниці ДФС ОСОБА_3 прийнято наказ від 19.05.2017 № 274 «проведення службового розслідування» (Том 1 а.с. 101-102), яким наказано провести службове розслідування стосовно посадових осіб митниці, що здійснювали митні формальності при митному оформлені вантажів, що прямували на адресу ТОВ «ОСОБА_5 життя». Службове розслідування доручено провести у термін з 15.05.2017 року по 09.06.2017 рік. Контроль за проведенням службового розслідування покладено на голову дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС ОСОБА_5 Також, вказаному голові комісії доручено надати висновок за результатами проведення службового розслідування начальнику Одеської митниці ДФС до 16.06.2017 року.

08.06.2017 року Наказом № 341 «Про внесення змін до наказів Одеської митниці ДФС» від 19.05.2017 року № 274 та № 276», у звязку із службовою необхідністю, в тому числі викладено пункти 1, 3, 5.2, в іншій редакції, зокрема щодо проведення службового розслідування стосовно посадових осіб митниці, що здійснювали митні формальності при митному оформлені вантажів, що прямували також на адресу ТОВ «Дрім Груп», змінено термін проведення службового розслідування з 19.05.2017 р. по 19.06.2017 р., а також змінено строк надання висновку за результатами розслідування до 30.06.2017 року (Том 1 а.с. 103-104).

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС організовано та здійснено заходи з дисциплінарного проваджена стосовно працівників Одеської митниці ДФС, в тому числі позивача та складено відповідний висновок від 19.06.2017 року та подання від 30.06.2017 р.(Том 1 а.с. 71-83, 86-100).

Комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС, у вказаному висновку та поданні зазначено, що розміщенню на складі тимчасового зберігання Одеської митниці ДФС підлягали товари, що прибули у контейнерах №№ ZCSU8441023, CXDU2107909, DFSU6493783 у зону діяльності відділу митного оформлення №6 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС. ОСОБА_1, який здійснював вказане розміщення товарів, пояснив, що 28.04.2011 року ВМО № 6 звернувся представник ТОВ «ОСОБА_5 життя» із заявою на проведення фізичного огляду товарів, що переміщувались у контейнерах та фізичний огляд було розпочато спільно з співробітниками Спільної мобільної групи Міжвідомчого цільового центру із запобігання та виявлення порушень законодавства з державної митної справи (СМГ № 6 МЦЦ) з розкриттям до 20% пакувальних місць, перевіривши відомості найменування, кількості та опису товарів, зазначеним у товаросупровідних документах та обовязковим зважуванням. В ході проведення фізичного огляду було здійснено фотографування товарів та транспортних засобів. Після чого вантаж розміщено на склад тимчасового зберігання ТОВ «Перша брокерська контора». У звязку з тим, що під час проведення фізичного огляду товарів була присутня СМГ № 6 МЦЦ був складений лише один акт про невідповідність (вага збільшилась), на відміну від інших випадків, коли вантажі, що надійшли на адресу ТОВ «ОСОБА_5 життя» та ТОВ «Дрім групп» (вага, зазначена у актах про невідповідність у декілька разів стала меншою від зазначеної у товарно-супровідних документах). Крім того, згідно висновку та подання комісії, зазначено, що, під час здійснення ОСОБА_1 митних формальностей щодо товарів, зазначених в митних деклараціях типу ЕК 11 АА UA500060/2017/004715 та МД UA500060/2017/004716 від 27.04.2017, а саме, яким чином було завантажено товар «Мішки для пакування. Сумки» були завантажені до транспортного засобу з напівпричепом, державний номер НОМЕР_2/ВН8829ХХ на складі тимчасового зберігання (територія ВМК "Сільгосппостач"). Однак, за наданою ВМК ТОВ "Сільгосппостач" інформацією (вїзд/виїзд) про рух транспортних засобів в період з 26.04.2017 по 28.04.2017 вказані транспортні засоби на територію ВМК ТОВ "Сільгосппостач" на заїжджали та з неї не виїжджали. З цього приводу ОСОБА_1 жодних пояснень не надано.

Крім того, комісією вказано, що при проведені митних формальностей по вантажах в контейнерах MSCU8878256, CBHU8584330, TCNU8637860 фактична вага товарів невідповідала заявленим у документах, про що позивачем не було складено актів невідповідності, ініціювання або складання протоколів про порушення митних правил.

Надалі, дисциплінарна комісія робить висновок про порушення позивачем пунктів 2.2.15.7, 2.2.15.9, 2.2.26.1 посадової інструкції, які підпадають під відповідальність вказаних у п.4.3 та п. 48 його посадової інструкції, у звязку з чим дисциплінарна комісія, робить висновок про вчинення позивачем дисциплінарного проступку визначеного п.9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія рекомендувала начальнику Одеської митниці ДФС розглянути питання за порушення під час виконання службових обовязків пунктів 2.2.15.7, 2.2.15.9, 2.2.26.1 посадової інструкції звільнити з державної служби головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_1

30.06.2017 року Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС начальнику Одеської митниці ДФС, листом за № 1748/15-70-65 надано подання та висновок (Том 1 а.с. 70).

07.07.2017 року наказом начальника Одеської митниці ДФС, за результатами розгляду подання дисциплінарної комісії про звільнення позивача, прийнято наказ № 670-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким керуючись ст. 64, п. 9 ч 2 ст. 65, п. 5 ст. 66, ст.. 75 Закону України «Про державну службу» за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у відповідності до вимог п.9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 звільнено з 07.07.2017 року з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС (Том 1 а.с. 68-69).

06.09.2017 року Одеською митницею ДФС прийнято наказ № 854-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 679-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким фактично змінено дату звільнення позивача, а саме з 19.07.2017 року.

Позивач не погоджуючись із наказами Одеської митниці ДФС від 06.09.2017 року № 854-о та від 07.09.2017 року № 679-о та протиправним звільненням, звернувся до суду з цим позовом.

Суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, зокрема, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 7 ст.9 КАС встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Крім того, статтею 8 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Суттєвим елементом принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який є, зокрема, одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), що частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Про необхідність дотримуватися принципу юридичної визначеності в контексті дотримання якості закону як у відношення матеріального права та і у відношенні процедурних гарантій ЄСПЛ зазначив у рішенні про справі «ОСОБА_6 проти України» від 09.01.2013 року. Так, у рішенні зазначено «У контексті дисциплінарного права при оцінці чіткості законодавчих актів має існувати розумний підхід, оскільки загальне формулювання асtus reus таких правопорушень є питанням обєктивної необхідності. У протилежному випадку законодавчий акт не буде охоплювати питання та вимагатиме постійного перегляду та внесення змін, щоб відповідати новим обставинам, що виникають у практиці»…«Суд вважає, що необхідні процедурні гарантії, які б могли запобігти свавільному застосуванню відповідного матеріального законодавства не були запроваджені».

Також у вказаному рішенні ЄСПЛ зазначено, що тлумачення відповідного положення закону здійснюване судовими органами, не може недооцінюватися й у системах континентального права при забезпеченні передбачуваності законодавчих положень. Саме ці органи повинні послідовно тлумачити точне значення загальних положень закону та розсіювати будь-які сумніви щодо його тлумачення.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулюються Законом України «Про державну службу». Засади дисциплінарної відповідальності визначені главою 2 вказаного Закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 64 та ст. 65 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:1) порушення Присяги державного службовця;2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;4) дії, що шкодять авторитету державної служби;5) невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння;14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення. Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження;2) догана;3) попередження про неповну службову відповідність;4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно ст. 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Обставинами, що помякшують відповідальність державного службовця, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що помякшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного спяніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 69 Закону України «Про державну службу», в тому числі визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

Субєкт призначення протягом 10 календарних днів зобовязаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Суд наголошує на те, що робота дисциплінарної комісії під час здійснення дисциплінарного провадження проводиться саме з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Разом з тим, суд дослідивши відповідний висновок від 19.06.2017 року та подання від 30.06.2017 р. дисциплінарної комісії (Том 1 а.с. 71-83, 86-100) дійшов висновку що вони не відповідають вимогам Закону щодо встановленого ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку ОСОБА_1 Так само не визначено їх і в оскаржуваному наказі про звільнення, який фактично дублює подання комісії.

Окрім того, суд наголошує, що й саме формулювання встановленого дисциплінарного проступку, як в наказі так і в поданні є невизначеними, оскільки вказано про порушення пункту 9 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» - за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Тобто, таке формулювання встановленого порушення має невизначений характер, дисциплінарною комісією не було встановлено та не зазначено про те в інтересах яких саме осіб діяв позивач.

За таких умов, за відсутності всесторонньо та обєктивно досліджених обставин як комісією так і начальником під час прийняття рішення про звільнення позивача, без визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку ОСОБА_1, рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є незаконним. Окрім того, у наказі про звільнення та поданні комісії не вирішувалось питання щодо наявності обставин що помякшують або обтяжують відповідальність державного службовця. Хоча, позивач на момент звільнення не мав діючих дисциплінарних стягнень та з наданих відповідачем доказів не вбачається обтяжуючих обставин під час виконання ним службових обовязків.

Окрім того, суд зазначає, що сама процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не була дотримана відповідачем, оскільки наказ Одеської митниці ДФС №670-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 07.07.2017 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектору відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС, було прийнято у період перебування позивача на лікарняному, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи.

Суд вказує на те, що 08.06.2017 року Наказом № 341 «Про внесення змін до наказів Одеської митниці ДФС» від 19.05.2017 року № 274 та № 276», у звязку із службовою необхідністю, в тому числі викладено пункти 1, 3, 5.2, в іншій редакції, зокрема щодо проведення службового розслідування стосовно посадових осіб митниці, що здійснювали митні формальності при митному оформлені вантажів, що прибували також на адресу ТОВ «Дрім Груп», змінено термін проведення службового розслідування з 19.05.2017 р. по 19.06.2017 р., а також змінено строк надання висновку за результатами розслідування до 30.06.2017 року (Том 1 а.с. 103-104).

Разом з тим, встановлення факту звільнення без законної підстави та з порушенням передбаченого законом порядку суд зобовязаний поновити позивача на попередній роботі, а відтак закон у таких випадках не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, у тому числі шляхом зміни дати звільнення працівника.

Враховуючи, що судом встановлено протиправність наказу Одеської митниці ДФС №670-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 07.07.2017 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектору відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС скасуванню підлягає також і наказ від 06.09.2017 року № 854-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 679-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким фактично змінено дату звільнення позивача, а саме з 19.07.2017 року.

Під час розгляду цієї справи, судом було встановлено порушення відповідачем як процедури звільнення позивача 07.07.2017 року так і відсутність на те законної підстави, отже оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на попередній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи, що в оскаржуваному наказі №670-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (із врахуванням змін внесених наказом від 06.09.2017 року № 854-о) днем звільнення є 19.07.2017 року, позивач підлягає поновленню на посаді з 20.07.2017р.

Крім того, підлягає стягненню на його користь середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу (без урахування обовязкових відрахувань) за період з 20.07.2017 року по 17.11.2017 року.

Згідно довідки Одеської митниці ДФС № 537 від 02.11.2017 року (Том 2 а.с. 42) про середньомісячну заробітну плату позивача за період травень-червень 2017 року ОСОБА_1, нараховано 9101,79 грн. Враховуючи зазначене, середньоденна заробітна плата складає 162, 53 гр., а середньомісячна 4550, 84 грн.

За час вимушеного прогулу з 20.07.2017 року по 17.11.2017 року стягненню підлягає сума у розмірі 13652, 52 грн.

У зв'язку з тим, що позивач поновлюється на посаді, то в силу п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України підлягає негайному виконанню рішення в частині поновлення його на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у сумі 4550, 84 грн. (без урахування обовязкових відрахувань).

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Митний пост «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС, ОСОБА_2 про скасування наказів та поновлення на посаді задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС №670-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 07.07.2017 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектору відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 - центральний» Одеської митниці ДФС.

Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС від 06.09.2017 року № 854-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 679-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 6 митного поста «ОСОБА_3 -центральний» Одеської митниці ДФС з 20.07.2017 року.

Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 13652 (тринадцять тисяч шістсот пятдесят дві) грн. 52 коп. без врахування утримання податків та інших обовязкових платежів.

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4550 (чотири тисячі пятсот пятдесят) грн. 84 коп. без врахування утримання податків та інших обовязкових платежів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой