Справа № 2-а-114/11
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-114/11
№ б/н

У Х В А Л А
27 вересня 2011 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Кравченко О.О.
представника позивача Фом`яченко В.В.
представника відповідача Логвінової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в приміщенні суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
15 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.
В позовній заяві позивач просив суд зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат провести донарахування недоплаченої пенсії за минулий час за періоди з 01 вересня 1999 року по 31 грудня 2005 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести виплату донарахування пенсії за минулий час за період з 01 вересня 1999 року по 31 грудня 2005 року, стягнути на його користь судові витрати.
В судовому засіданні представником позивача заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також, з ініціативи суду поставлене питання про залишення позову без розгляду.
Заслухавши думку сторін, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання представник позивача про поновлення строку звернення до суду належить відмовити, а позовна заява - залишена без розгляду, з наступного.
Позивач звернувся до суду 15.02.2010 року.
З позовної заяви вбачаються вимоги за період з 01 вересня 1999 року по 31 грудня 2005 року.
На час звернення позивача до суду нормами КАС України, а саме, ст. 99 КАС України був передбачений річний термін звернення до суду і на підставі ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду було підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Статтею 99 КАС України, в редакції Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року, який діє на зазначений період часу, встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.100 КАС України, в редакції Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року, який діє на зазначений період часу, встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, про застосування норм КАС України, чинних на час розгляду справи.
Представник позивача в своїй заяві просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що зазначений строк пропущений з поважних причин, а саме: він не знав про порушення його прав, оскільки законодавство неодноразово змінювалося.
В судовому засіданні представник позивача посилався на те, що про порушене право позивач дізнався тільки в вересні 2009 року і звернувся до Військового комісаріату, а потім до суду.
В той же час, представником позивача не надано суду доказів поважності причин пропуску строку, звернення позивача в вересні 2009 року з заявою про проведення перерахунку, не є доказом того, коли саме позивач дізнався про порушення своїх прав.
Практика Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» є також джерелом права, і свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р.; «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.)
Вік особи, яка звертається до суду, незнання нею законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, тому, підстав для поновлення строку не має.
Оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, адміністративний позов повинен бути залишений без розгляду.
Керуючись ст. 100 КАС України,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
СУДДЯ Д.І. Городецький