Справа № 727/8437/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/8437/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2017 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькі області щодо відмови ОСОБА_2 в застосуванні при здійсненні його розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014 - 2016 роки;

- скасовано розпорядження Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 14.08.2017 року № 5081;

- зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату з 31.07.2017 року ОСОБА_2 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача 31 липня 2017 року про переведення його з пенсії за вислугу років, яка була йому призначена за нормами Закону України № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком у відповідності до Закону України № 1058-ІV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до розпорядження Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 14 серпня 2017 року йому було призначено пенсію за віком, при цьому розмір його пенсії за віком відповідачем був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1197 грн. 91 коп.).

Не погоджуючись із застосованим відповідачем розрахунком його пенсії, 02.08.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив пояснити, яка середня заробітна плата буде застосовуватись при обчисленні його пенсії за віком.

15 серпня 2017 року відповідач роз'яснив позивачу, що умов для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують його зверненню за пенсією при переведенні з одного виду пенсії на інший законодавством не передбачено.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у випадку із заявою ОСОБА_2 мало місце первинне призначення пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше.

Отже, умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами. Тобто, законодавець окремо виділив призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, в даному випадку відбулося саме призначення пенсії на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція була також висловлена у рішенні Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14; у рішенні ВСУ від 09.06.2015 року у справі №21-550а14.

Крім того, оскільки пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" була призначена вперше, то для визначення розміру пенсії мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не ті формули та граничні розміри коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23 квітня 2012 року № 327, колегія суддів приходить до висновку, що положення вказаної постанови не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. В даному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснено призначення позивачу пенсії за іншим Законом, а не проведено її перерахунок.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено інший вид пенсії за іншим законом у 2017 році, то для її обрахунку має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014-2016 роки, як це передбачено статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

А тому, оскільки відповідач призначив ОСОБА_2 пенсію за віком, однак без урахування показника, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для цих виплат, судом першої інстанції обґрунтовано зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії позивача із застосовуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено статтею 40 зазначеного вище Закону.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 вересня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.