Справа № 2-а/1522/5833/11
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1522/5833/11
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2011 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, стягнення щомісячної державної соціальної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дитиною війни і має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, просила суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси сплатити недоплачене підвищення до пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2011 року по даний час.

У звязку з пропуском позивачкою строку позовної давності, відсутністю підстав для його поновлення, адміністративний позов щодо позовних вимог за попередній період по 21.03.2011 року ухвалою суду від 26.09.2011 року був залишений без розгляду.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядається в порядку скороченого провадження без присутності сторін відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Представник відповідача у встановлений законом строк письмових заперечень проти позову не надав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, щодо яких відкрито провадження у справі, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка, є громадянкою України, пенсіонеркою, дитиною війни, що підтверджується її паспортом, пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни № 2195 від 18.11.2004 року, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років. Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Наявність такого права у позивачки є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України Про соціальний захист дітей війни. На підставі ст.6 цього Закону дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058 від 09 липня 2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч.3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи викладене, в контексті положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд вважає за можливе застосувати для визначення розміру належного позивачці щомісячного підвищення до пенсії розмір прожиткового мінімуму, встановлений на відповідні періоди, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду не суперечить вимогам ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що управління будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позиваці в частині її підвищення відповідно до положень ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не здійснювало, а також не проводило виплату. За таких обставин суд вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таким чином, в період дії зазначеної норми в порушення принципу пріоритетності законів, як нормативних актів вищої юридичної сили над підзаконними актами, якими є постанови КМУ, відповідач нараховував та виплачував позиваці підвищення до пенсії не у розмірі, встановленому ст. 6 вказаного Закону, а у розмірі, встановленому підзаконним актом постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, яка суттєво звужує право позивача щодо розміру належного підвищення.

Отже, виплачене позиваці підвищення за 2011 рік підлягає перерахуванню та виплаті виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, визначених на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на відповідний період.

Таким чином, нарахування та виплата дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до п.15 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача покладено до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що здійснення перерахунку пенсії є виключною компетенцією Управління пенсійного фонду України та його органів, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити, шляхом зобовязання Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок та забезпечити проведення виплати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством.

Пунктом 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікдоповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, наступного змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року.

Відповідно до п. 6 постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету, що набрала чинності 23.07.2011 року, встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги позивачці задовольнити частково за період з 22.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 03,40 грн. Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 122, 158, 160, 162, 163, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1, як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, що передбачене ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, починаючи з 22 березня 2011 року по 22 липня 2011 року (включно), за виключенням виплачених за зазначений період сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 03 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

11.10.2011