Справа № 360/2168/17
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/2168/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючого судді Міланіч А.М.,

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2017 року сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії АР № 453949 про накладення на нього /позивача/ адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що нібито він /позивач/, 19 жовтня 2017 року о 10 годині 15 хвилин, керував транспортним засобом, марки Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1, по а/д Київ-Ковель в смт. Немішаєве Бородянського району, із затемненими розсіювачами фар, чим порушив п. 31.4.3 (ґ) ПДР України. За вказане адміністративне правопорушення його /позивача/ зазначеною постановою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вважає, що зазначену постанову відповідачем було винесено неправомірно та з порушенням ряду норм КУпАП, оскільки ніяких порушень ПДР він /ОСОБА_1В./ не вчиняв, при складанні вказаної постанови відповідачем не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що тонування чи покриття на розсіювачах світлових приладів його /позивача/ автомобіля дійсно зменшує їх прозорість чи світлопропускання, і що таке тонування здійснене саме ним /позивачем/, хоча насправді тонування на світлових приборах його /позивача/ автомобіля є заводським і він /позивач/ не має жодного відношення до такого тонування, до того ж відповідачем не використовувались спеціальні технічні прилади та технічні засоби для виміру ступеню світлопропускної здатності та /або прозорості фар його /позивача/ автомобіля, останній на власний розсуд визначив такий ступінь, крім того відповідач не надав йому /позивачу/ для ознайомлення матеріали справи та можливість подати будь-які докази чи заперечення щодо обставин справи, тому просив визнати протиправною дану постанову інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві сержанта поліції ОСОБА_2 та скасувати її.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 453949, складеною 19 жовтня 2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержантом поліції ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, що призвело до порушення п. 31.4.3 (ґ) ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.3/.

Як зазначив позивач в судовому засіданні, і відповідач жодних заперечень щодо цього суду не надав, він /позивач/ 19 жовтня 2017 року дійсно рухався на автомобілі, марки Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_1, по а/д Київ-Ковель в смт. Немішаєве Бородянського району київської області, коли його зупинив інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержант поліції ОСОБА_2, і, мотивуючи зупинку тим, що він /позивач/ нібито порушив п. 9.2 ПДР України (водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом), виніс зазначену постанову, в якій вказав, що він /позивач/ порушив п. 31.4.3 (ґ) ПДР України, не надавши йому /позивачу/ можливості ознайомитися із матеріалами справи, висловити свої пояснення та заперечення, надати докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача, для підтвердження факту вчинення ним /позивачем/ адміністративного правопорушення, жодних доказів того, що в діях позивача були ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суду також не надано, до того ж останній дану обставину заперечував, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержанта поліції ОСОБА_2 від 19 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, протиправною та скасувати.

Керуючись ст. 245,251, 268, 280 КУпАП, ст. 71, 94,159-163 КАС України, , суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Національної поліції України сержанта поліції ОСОБА_2 від 19 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, протиправною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддяОСОБА_3