Справа № 728/968/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 728/968/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко П.І.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Бахмацького районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (далі відповідач) з вимогою про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 9 грудня 2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист № 728/1729/16-а про зобов'язання Бахмацьке об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивачу та нарахувати йому пенсію з 13 квітня 2016 року як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XІІ (далі Закон від 28 лютого 1991 року №796-XІІ) на підставі довідки Відкритого акціонерного товариства «Бахмачагропостач» (далі ВАТ «Бахмачагропостач») про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження № 17 від 2 квітня 2009 за період роботи у зоні відчуження з 13 серпня 1986 року по 8 вересня з урахуванням вже проведених виплат. Після чого, 23 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження ВП № 53191695, але 10 травня 2017 року із мережі Інтернет від дізнався про постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 квітня 2017 року у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду боржником.

Позивач вважає дану постанову старшого державного виконавця незаконною, так як вона не відповідає вимогам Закону, при цьому, державний виконавець не перевірив фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, а послався лише на лист боржника.

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко Марини Борисівни про закінчення виконавчого провадження від 11 квітня 2017 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Бахмацьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року було зобов'язано Бахмацьке об'єднане Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії позивачу та нарахувати йому пенсію з 13 квітня 2016 року як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно із Законом від 28 лютого 1991 року №796-XІІ на підставі довідки ВАТ «Бахмачагропостач» про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження № 17 від 02 квітня 2009 за період роботи у зоні відчуження з 13 серпня 1986 року по 8 вересня з урахуванням вже проведених виплат.

На підставі вказаної постанови 9 грудня 2016 року було видано виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. було відкрито виконавче провадження по виконанню постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року, що підтверджується постановою від 23 грудня 2016 року.

Постановою старшого державного Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. від 11 квітня 2017 року було закінчено виконавче провадження у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду боржником до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для закінчення виконавчого провадження був лист Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 12 січня 2017 року № 246/11 в якому зазначено, що виплату здійснено 28 грудня 2016 року через відділення зв'язку у розмірі 9 756, 90 грн., з них 3707,04 грн. новий розмір пенсії та 6 049, 89 грн. доплата з 13 квітня 2016 року по 31 грудня 2016 року, та протокол від 6 грудня 2016 року в якому відображені виплачені суми.

Постановою від 25 квітня 2017 року начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Палігіним О.П. в задоволенні скарги ОСОБА_2 від 10 травня 2017 року відмовлено.

Згідно із листа Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області від 30 березня 2017 року № 57/02/К-1 для розрахунку пенсії позивачу взята заробітна плата по довідці № 17 від 2 квітня 2009 року, яка видана ВАТ «Бахмачагропостач». Заробітна плата за період з 13 серпня 1986 року по 8 вересня 1986 року складає 1816,11 гривень, проводити розрахунок пенсії з меншого заробітку недоцільно. Заробітна плата за період з 1 вересня 1986 року по 7 вересня 1986 року становить 3969,49 гривень, саме з такого заробітку і було проведено розрахунок пенсії.

Також, розрахунком Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області підтверджується, що для розрахунку пенсії позивачу було взято заробіток за період з 1 вересня 1986 року по 7 вересня 1986 року.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим опсяненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Спір, що виник між сторонами пов'язаний з нарахуванням позивачу пенсії, яке було здійснено на підставі судового рішення, що за своїм характером являється спором щодо «цивільних прав та обов'язків в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і які тлумачаться Європейським Судом з прав людини (далі Європейський Суд) в «автономному значені», а віднесення їх до «цивільних прав та обов'язків не залежать від визначення в національному законодавстві» (див. наприклад рішення Європейського Суду від 24 червня 1993 року у справі «Schuler-Zgraggen v. Switzerland», рішення від 26 лютого 1993 року у справі «Salesi v. Italy»),

У зв'язку із чим на вказаний спір розповсюджуються гарантії, що закріплені в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Так, статтею 6 Конвенції гарантовано право на справедливий суд.

Зокрема, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує „право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення Європейського Суду у справі «Шмалько проти України»).

При цьому, позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною, як в теорії, так і на практиці. (пункт 40 рішення Європейського Суду у справі «Чіжов проти України»).

Застосування вказаних принципів в даній справі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року (далі Закон України № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень і здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін (пункт 40 рішення Європейського Суду у справі «Горнсбі проти Греції»).

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (пункт 68 рішення Європейського Суду у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Щодо вчинення державним виконавцем дій щодо виконання судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 зазначеного Закону України № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

А згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, в даній справі право позивача на перерахунок пенсії було захищено в судовому порядку (див. пункт 8), у зв'язку із чим відбувалось звернення судового рішення до виконання в примусовому порядку (див. пункти 9-10).

Проте, закінчуючи виконавче провадження державний виконавець взяв за основу лише лист Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 12 січня 2017 року № 246/11 див. пункт 12) не перевіривши чи в дійсності постанова Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року виконана в повному обсязі і на її підставі для проведення розрахунку пенсії було взято саме заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження за період роботи з 13 серпня 1986 року по 8 вересня.

При цьому, як було зазначено вище (див. пункти 14-15) для розрахунку пенсії позивачу було взято заробіток лише за період з 1 вересня 1986 року по 7 вересня 1986 року, що не відповідає постанові суду, якою було зобов'язано провести перерахунок.

Також, в такій ситуації не було досліджено доцільність обчислення середнього заробітку органами пенсійного фонду з врахуванням вимог статті 57 Закону від 28 лютого 1991 року №796-XІІ, якою передбачено, що, якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем не було перевірено чи виконано рішення суду в повному обсязі.

Вказані обставини фактично позбавили позивача можливості повного виконання судового рішення, яким було захищено його право, що за своєю природою створило ситуацію, в якій вся попередня процедура судового розгляду стала «ілюзорною» і не «ефективною», що не узгоджується з гарантіями статті 6 Конвенції.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець взяв до уваги лише лист Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України від 12 січня 2017 року № 246/1 1, не перевіривши чи в дійсності постанова Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року виконана в повному обсязі і на її підставі для проведення розрахунку пенсії було взято саме заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження за період роботи з 13 серпня 1986 року по 8 вересня 1986 року.

В постанова Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.10.2016 року, яка набрала законної сили і є обов'язковою до виконання.

В зазначеній вище постанові чітко зазначено, що перерахунок пенсії необхідно провести на підставі довідки ВАТ «Бахмачагропостач» про заробітну плату за дні роботи в зоні відчуження № 17 від 2 квітня 2009 року за період роботи в зоні відчуження з 13 серпня 1986 року по 8 вересня 1986 року.

Щодо посилання Бахмацького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України, що існує новий спір щодо того, яким чином брати заробітну плату при перерахунку пенсії на підставі вищезазначеної довідки, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що позивач працював в зоні відчуження з 13.08.1986 року по 08.09.1986 року (27 днів), тобто менше календарного місяця, а тому заробітна плата повинна враховуватись за весь фактично відпрацьований час в одному із неповних календарних місяців роботи.

Та зазначає, що Бахмацьке ОУПФУ зобов'язане виконати постанову Бахмацького районного суду від 19.10.2016 року, а не висловлювати припущення з приводу результату виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, при прийняті оскаржуваної постанови відповідачами всупереч статті 71 КАС не доведено того, що в ситуації, яка виникла, вони вжили всіх заходів для ефективного виконання судового рішення і діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Бахмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 21 листопада 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.