Справа № 220/1540/17
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1540/17
Номер провадження 2-а/220/43/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області провизнання неправомірними дії щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз», зобовязати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз» та зобовязати відповідача прийняти рішення з урахуванням зарахованого страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі його заяви від 11.11.2016 року про призначення пенсії за віком, відповідач з 24.10.2016 р. призначив йому пенсію, розмір якої складає 3988,98 грн., з коефіцієнтом страхового стажу за 21 рік 8 місяців 19 днів. На його звернення відповідач листом від 07.04.2017 р. повідомив, що до страхового стажу не врахований період роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз», оскільки в трудовій книжці відсутній підпис керівника та печатка підприємства. Крім того, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування наявні відомості про роботу позивача в підприємстві «Самиб». Вважає дії відповідача по не зарахуванню йому до страхового стажу періоду роботи до 1999 року неправомірними, оскільки ним, окрім інших документів, була надана до Управління трудова книжка, в яку внесено записи про його робот у період з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз». Починаючи з 1982 року і до теперішнього часу він працював на даному підприємстві і ніколи не працював у підприємстві «Самиб». Крім того, оскільки він не звільнений і досі працює у ПАТ «Южніігіпрогаз», відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка не повинна містити підпису керівника та печатки підприємства.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та зазначив, що підприємство не перереєстровано на підконтрольну українській владі територію, однак перебуває на обліку у Маріупольській обєднаній ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області і добровільно сплачує за працівників, в тому числі за позивача, соціальні внески. Факт безперервної роботи позивача у ПАТ «Южніігіпрогаз» підтверджується, окрім трудової книжки, також і даними системи персоніфікованого обліку, на яку посилається і сам відповідач.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.11.2017 р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивачу 11.11.2016 р. призначена пенсія за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 24.10.2016 р. Згідно п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Зазначив, що оскільки в трудовій книжці відсутня печатка підприємства, не зважаючи на те, що позивач досі працює на цьому підприємстві, управління вважає запис про роботу у спірний період таким, що відсутній в трудовій книжці. Згідно п. 3. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993р №637 коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Отже, керуючись п.4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, в звязку з відсутністю в записі в трудовій книжці підпису керівника підприємства або відповідальної особи та печатки підприємства, враховуючи наявність індивідуальних даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування за період з 05.04.1982 р. по 31.10.2016 р., до страхового стажу не врахований період роботи в Інституті «Южніігіпрогаз» з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р., водночас за наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування відомостей про роботу в підприємстві «Самиб» до страхового стажу враховано період з 01.04.1998 р. по 20.04.1998 р. Додав, що підприємство не перереєстровано на підконтрольній українській владі території, а тому перевірити, чи дійсно позивач працює на даному підприємстві, неможливо. У звязку з викладеним, просив суд відмовити в задоволені позовних вимог. В судове засідання 21.11.2017 р. не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Позивачу ОСОБА_1 за його заявою від 11.11.2016 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької областіпризначена пенсія за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 24.10.2016 р.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області від 07.04.2017 р. № 4882/0215, до страхового стажу позивача не врахований період роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз». Причиною не зарахування даного періоду до страхового стажу стала відсутність в трудовій книжці підпису керівника та печатки підприємства, а також наявність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування відомостей про роботу позивача в підприємстві «Самиб» (а.с. 13-14).

Законом «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV введено поняття «страховий стаж», та саме наявність страхового, а не трудового стажу пов'язується з набуттям особою певних прав, в тому числі на призначення пенсії.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, періоди роботи чи іншої діяльності, які проходили після 1 січня 2004 року, зараховуються до страхового стажу, якщо сплачувалися внески до Пенсійного фонду, з урахуванням мінімального страхового внеску.

Що стосується періодів трудової та іншої діяльності, що проходили до 1січня 2004 року, то відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ці періоди зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статей 5663 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Система персоніфікованого обліку введена з 01.07.2000 року.

Спірним є період з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р., а отже в даному випадку застосовуються норми Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, за приписами наведеної норми дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування та інші уточнюючі довідки необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як вбачається з трудової книжки, позивач працював у «Інституті «Южніігіпрогаз» з 05.04.1982 р. по 01.01.1986 р. водієм 3 класу в автогаражі, з 01.01.1986 р. по 01.08.1988 р. водієм 2 класу комплексного відділу інженерних винаходів, з 01.08.1988 р. по 20.02.1989 р. водієм 1 класу автотранспортного цеха, з 20.02.1989 р. по 07.09.1994 р. інженером з випуску транспорту, з 07.09.1994 р. по 01.02.2010 р. механіком з випуску автомашин, з 01.02.2010 р. по теперішній час - механіком гаражу. Трудова книжка також містить записи про зміну назви підприємства, яке з травня 1994 року змінило назву з «Інститут Южніігіпрогаз» на ВАТ «Інститут Южніігіпрогаз» на підставі наказу № 139 від 24.05.1994 р., а з квітня 2012 року на ПАТ «Южніігіпрогаз» наказом № 152 від 28.04.2012 р. Записи про роботу позивача в підприємстві «Самиб» відсутні (а.с. 10-12).

Робота позивача у «Інституті Южніігіпрогаз» також підтверджується довідками про заробітну плату для обчислення пенсії, які відповідають записам у трудовій книжці (а.с. 15-19).

Враховуючи викладене, суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, посилання представника відповідача на відсутність записів в трудовій книжці позивача та необхідність взяття до уваги даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Також суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що Управління не може взяти до уваги записи, які містяться в трудовій книжці позивача, через відсутність підпису посадової особи та печатки підприємства, виходячи з наступного.

Згідно п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно п.2.4., п.2.6., п.2.14. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства вбачається, що усі записи в трудовій книжці вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) (п.2.4.); записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів...(п.2.4.); у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення..., виправлення виконуються власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис (п.2.6.); кожний запис про призначення на роботу, переведення і звільнення до трудової книжки заноситься на підставі наказу (розпорядження) (п.2.14.).

Отже, записи про роботу за час роботи працівника на цьому підприємстві засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів лише у разі звільнення працівника.

Судом встановлено, що позивач з 05.04.1982 року по теперішній час працює у ПАТ «Южніігіпрогаз», яке весь цей час сплачує за позивача соціальні внески, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Оскільки позивач не звільнений з підприємства, посилання представника відповідача на відсутність підпису керівника та печатки підприємства є безпідставними.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем безпідставно не було включено до страхового стажу позивача період його роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз» (ВАТ «Інститут Южніігіпрогаз»).

Враховуючи викладене, з метою повного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Внаслідок зобов'язання судом відповідача зарахувати період роботи позивача з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р.до страхового, пенсійний орган, виконавши постанову суду та зарахувавши спірний період роботи до страхового стажу, повинен в межах своїх дискреційних повноважень повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням періоду роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. та прийняти рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн., а оскільки позовні вимоги задоволено, згідно з вимогами ст. 87, 94 КАСУ судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 17-19, 71, 99, 159, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз» (ВАТ «Інститут Южніігіпрогаз»).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз» (ВАТ «Інститут Южніігіпрогаз»).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.11.2016 р. про призначення пенсії за віком з урахуванням періоду роботи з 05.04.1982 р. по 31.12.1998 р. у «Інституті Южніігіпрогаз» (ВАТ «Інститут Южніігіпрогаз») та прийняти рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1280 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Якішина