Справа № 826/9696/17
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2017 року № 826/9696/17

Окружний адміністративний суд міста Києві, у складі головуючого судді Вовка П.В., при секретарі Хайло А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

до Публічного акціонерного товариства «Київметробуд»

про стягнення заборгованості

На підставі ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в судовому засіданні 23 листопада 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено і підписано 23 листопада 2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - Офіс великих платників податків ДФС, позивач) до публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (далі також - ПАТ «Київметробуд», відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути 3 961 057, 96 грн. з рахунків відповідача у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 686 229, 30 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 2 274 828, 66 грн., що у загальному розмірі складає 3 961 057, 96 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов'язань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року було відкрито скорочене провадження у справі № 826/9696/17 та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року заяву ПАТ «Київметробуд» про здійснення розгляду адміністративної справи № 826/9696/17 за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) задоволено та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Під час розгляду справи представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

В наданих суду письмових запереченнях відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав відсутності податкового боргу у ПАТ «Київметробуд» з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

В ході розгляду справи представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, просила суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Київметробуд» () знаходиться за адресою: 01601, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Прорізна, будинок 8, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 20 вересня 2017 року та 20 жовтня 2017 року було подано до контролюючого органу за основним місцем обліку податкові декларації з податку на додану вартість, якими товариством самостійно визначено суми грошових зобов'язань, які сплачуються до державного бюджету у розмірі 1 047 145, 00 грн. та 3 370 573, 00 грн.

Відповідно до даних податкового органу, станом на час розгляду даної справи за ПАТ «Київметробуд» рахується податковий борг за платежем податок на додану вартість внаслідок несплати в повному обсязі вказаних вище грошових зобов'язань у розмірі 2 274 828, 66 грн.

Крім того, відповідачем до податкового органу було подано податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, І півріччя 2016 року, ІІІ квартали 2016 року, 2016 рік, якими товариством також самостійно визначено суми податкових зобов'язань, що підлягають сплаті до бюджету.

Внаслідок порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання ПАТ «Київметробуд» була нарахована пеня у розмірі 361 163, 30 грн.

Так, згідно даних позивача, за відповідачем рахується податковий борг за платежем податок на прибуток внаслідок несплати авансових внесків за місяць за податковою декларацією від 11 лютого 2015 року у розмірі 878 796, 00 грн., авансових внесків за місяць за податковою декларацією від 08 листопада 2016 року у розмірі 95 222, 00 грн., грошових зобов'язань за деклараціями від 26 липня 2016 року у розмірі 34 263, 00 грн., від 08 листопада 2016 року у розмірі 95 222, 00 грн., від 09 лютого 2017 року у розмірі 288 011, 00 грн., що у загальному розмірі, який включає в себе пеню, складає 1 686 229, 30 грн.

Контролюючим органом приймалась податкова вимога форми «Ю» від 20 жовтня 2014 року № 23583-25, якою сума заборгованості ПАТ «Київметробуд» визначена на рівні 9 544 067, 65 грн.

Вказана податкова вимога отримана відповідачем 23 жовтня 2014 року відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов'язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 статті 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

ПАТ «Київметробуд» в своїх запереченнях зазначає про те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2015 року по справі № 826/18765/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року позовні вимоги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до ПАТ «Київметробуд» про стягнення заборгованості у розмірі 15 319 825, 54 грн. - задоволено повністю.

В межах розгляду адміністративної справи № 826/18765/15, зокрема, було встановлено, що борг з податку на прибуток приватних підприємств виник на підставі самостійно задекларованого зобов'язання за самостійно визначеними відповідачем грошовими зобов'язаннями (податкові декларації № від 09 лютого 2015 року, № від 10 грудня 2014 року).

З урахуванням того, що податковий борг за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковою декларацією № від 09 лютого 2015 року вже був предметом судового розгляду, на думку відповідача, контролюючим органом неправомірно включено до складу нового боргу податкові зобов'язання за такою декларацією.

Суд не погоджується із такими твердженнями платника податків виходячи з наступного.

Так, згідно абз. 4 п. 57.1 статті 57 ПК України (у редакції від 17 січня 2015 року), платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Враховуючи вказані норми, податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 09 лютого 2015 року № , товариством визначену суму щомісячних авансових внесків у розмірі 292 932, 00 грн.

При цьому, в межах розгляду адміністративної справи 826/18765/15 досліджувалось питання наявності податкового боргу у ПАТ «Київметробуд», наявного станом на 01 вересня 2015 року, що сторонами не оспорюється.

Як було встановлено під час розгляду даної справи та не спростовано відповідачем, до складу новоутвореного податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств, що рахується з ним, у тому числі, ввійшла сума у розмірі 878 796, 00 грн., яка виникла внаслідок несплати авансових внесків підприємством за жовтень, листопад і грудень 2015 року за декларацією від 09 лютого 2015 року (292 932, 00 грн. + 292 932, 00 грн. + 292 932, 00 грн.).

Оскільки, в ході розгляду справи № 826/18765/15 судом не досліджувалось питання правомірності нарахування податкового боргу за декларацією від 09 лютого 2015 року № у період з 30 жовтня 2015 року по 30 грудня 2015 року, судове рішення, прийняте за наслідком розгляду такої справи не носить преюдиційного характеру для розгляду даної адміністративної справи.

Суд також критично відноситься до доводів відповідача стосовно розстрочення податкового боргу у розмірі 15 319 825, 54 грн., стягнуте за рішенням суду по справі № 826/18765/15, оскільки таке розстрочення не стосується предмету розгляду даної справи.

ПАТ «Київметробуд» в запереченнях вказує про відсутність боргу за податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства від 26 липня 2016 року у розмірі 34 263, 00 грн., від 08 листопада 2016 року у розмірі 95 222, 00 грн. та 28 774, 00 грн., від 09 лютого 2017 року у розмірі 288 011, 00 грн. з огляду на наявні в матеріалах справи платіжні доручення, що підтверджують їх сплату.

Надаючи оцінку таким твердженням відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи те, що у ПАТ «Київметробуд» податковий борг виник ще у 2014 році, сплачені відповідачем кошти згідно платіжних доручень від 19 серпня 2016 року № 1401, від 29 листопада 2016 року № 1767, від 27 грудня 2016 року № 1907 та від 15 лютого 2017 року № 2085 були зараховані в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, що відповідає положенням п. 87.9 статті 89 ПК України.

Відтак, податкові зобов'язання за деклараціями з податку на прибуток підприємства від 26 липня 2016 року, 08 листопада 2016 року та 09 лютого 2017 року станом на час розгляду справи залишились не сплаченими ПАТ «Київметробуд».

Окремо суд звертає увагу, що як було зазначено вище, податковий борг з податку на додану вартість у ПАТ «Київметробуд» виник внаслідок несплати в установлений положеннями ПК України строк за узгодженими грошовими зобов'язаннями згідно самостійно поданих декларацій від 20 вересня 2017 року та 20 жовтня 2017 року.

Проведені товариством оплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість за платіжними дорученнями від 24 травня 2017 року № 2498 та від 29 червня 2017 року № 2598 також зараховувались в рахунок погашення податкового боргу минулих періодів.

А тому, твердження відповідача про повну сплату грошових зобов'язань за платежем податок на додану вартість є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердженнями належними та допустимими доказами.

Судом не приймаються твердження відповідача, зазначені у запереченнях проти позову, стосовно неправомірного включення в структуру податкового боргу донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 17 червня 2015 року № на суму 563 208, 32 грн., з урахуванням того, що податковий борг, який є предметом розгляду даної справи включає в себе виключно самостійно обчислені суми податкових та/або грошових зобов'язань, зазначених товариством у податкових деклараціях та нарахованої пені. Відповідно, штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням від 17 червня 2015 року № не становлять предмету розгляду даної адміністративної справи.

Крім того, згідно пп. 129.1.3 п. 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань (пп. 129.3.1 п. 129.3 статті 129 ПК України).

Положеннями п. 129.4 статті 129 ПК України передбачено, що на суми грошового зобов'язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, та облікової картки платника податків з податку на прибуток приватних підприємств, з якої вбачається порушення з боку відповідача граничних строків сплати податкового зобов'язання, контролюючим органом правомірно була нарахована пеня у загальному розмірі 361 163, 30 грн.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 686 229, 30 грн. та податку на додану вартість у розмірі 2 274 828, 66 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, податковими деклараціями та обліковими картками такого платника податків.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов'язаннями у загальному розмірі 3 961 057, 69 грн. суду не надано, як і не надано інших доказів, що спростовують твердження Офісу великих платників податків ДФС стосовно предмету розгляду справи.

При вирішені даної справи судом врахований наявний в матеріалах справи лист ПАТ «Київметробуд» вих. № 594 від 18 липня 2017 року, адресований позивача, в якому товариство просить надати розстрочення сплати податкового боргу до кінця 2017 року в розмірі 4 538 266, 05 грн., з яких 1 936 046, 20 грн. - по авансовим внескам з податку на прибуток, зобов'язання по якому виникло за період жовтень 2014 року - грудень 2015 року та 2 602 219, 85 грн. з податку на додану вартість зобов'язання по якому виникло за період листопад 2014 року - травень 2015 року.

Зазначений лист додаткового засвідчує обставини наявності податкового боргу за ПАТ «Київметробуд», що відповідно до відомостей такого листа визнається останнім.

Окремо суд зазначає, що наявність у відповідача податкового боргу у розмірі більшому, від того який просить стягнути контролюючий орган не є підставою для відмови в задоволенні позову.

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України).

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 7-12, 71, 122, 158-163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до публічного акціонерного товариства «Київметробуд» про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків публічного акціонерного товариства «Київметробуд» () на користь Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, податковий борг у розмірі 3 961 057, 96 грн. (три мільйона дев'ятсот шістдесят одну тисячу п'ятдесят сім гривень дев'яносто шість копійок).

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк