Справа № 824/789/17-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/789/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боднарюка О.В.,

суддів Григораша В.О.,

Лелюка О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Антонюка О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Неділько О.М.,

представника відповідача не з`явився,

представника третьої особи Тимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі-позивач), просив суд: скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України щодо відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Чернівецькою обласною державною адміністрацією 30 липня 1993 року ОСОБА_1 та про вилучення посвідчення; зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України у місячний термін подати звіт про виконання рішення суду та допустити негайне виконання рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 червня 2017 року відповідачем прийнято рішення (витяг з протоколу №110) згідно якого ОСОБА_1 позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучено посвідчення. Підставами відмови є те, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження.

Позивач вважає, що рішення комісії є протиправним та таким, що порушує його права на соціальний захист особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІ І Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51 він є учасником у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безпосередньо приймаючи участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в місті Прип`ять з 12 травня 1986 року по 19 травня 1986 року. Місто Прип`ять відноситься до зони відчуження, згідно Додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надала пояснення в яких зазначила, що Чернівецькою облдержадміністрацією 30.07.1993 року ОСОБА_1 було видане посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1 (дублікат посвідчення від 12.12.2016 № НОМЕР_2 ), при проходженні перереєстрації посвідчень, яке проводилось Тимчасовою комісією по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Чернівецької облдержадміністрації, ОСОБА_1 було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 на підставі архівної довідки УХВ ПрикВО від 15.07.1993 року № 24/17879, в якій вказано, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч 33835 з 12.05.1986 року по 21.07.1986 року, в тому числі в н.п. Прип`ять з 12.05.1986 року по 19.05.1986 року. Участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за вказаний період ОСОБА_1 брав як військовий строкової служби.

Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка на той час діяла при МНС України, постановою КМУ від 20.01.1997 № 51 було доручено провести перевірку правильності видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Комісія із спірних питань при МНС України, розглянувши справу позивача прийняла рішення, про те що відсутні підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Чернівецькою обласною державною адміністрацією 30.07.1993 року ОСОБА_1 , з підстав не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження.

Після судового розгляду вказаної адміністративної справи до канцелярії суду надійшли заперечення відповідача, які за своїм змістом аналогічні поясненням третьої особи.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, при цьому надала свої пояснення відносно обставин даної справи, а також надала додаткові докази по справі.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 1993 року, що підтверджується копією посвідченням категорії 2 серії НОМЕР_3 та дубліката посвідчення від 12.12.2016 року № НОМЕР_2 , яке видано Чернівецькою обласною державною адміністрацією (а.с.7).

Згідно довідки військової частини №77727 № 41 від 21 січня 1993 року вбачається, що позивач направлявся на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме по забезпеченню зв`язком в районі Чорнобильської АЕС в зону з підвищеною дозою радіації - із зазначенням номерів наказів та періодом в який позивач був відсутній у військовій частині (а.с. 9).

Згідно архівної довідки від 15 липня 1993 року № 346, виданої начальником хімічних військ округу полковником Кузьменком - позивач приймав участь у складі військової частини 33835 в населених пунктах Прип`ять та Радча в період з 12 травня 1986 року по 21 липня 1986 року та конкретизовано, що в місті Прип`ять позивач приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 12 травня 1986 року по 19 травня 1986 року, а в населеному пункті Радча з 20 травня 1986 року по 21 липня 1986 року, також зазначено, що військова частина НОМЕР_4 на даний час розформована, а архів цієї частини знаходиться в Координаційній групі управління хімічних військ округу (а.с. 10).

Відповідно до архівної довідки № 179/1/10253/ від 10 жовтня 2016 року вбачається, що з 12 травня 1986 року по 21 липня 1986 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на вузлі зв`язку Станиця та забезпечував зв`язком військову частину НОМЕР_4 ( а.с.11).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_5 , вбачається що позивач з 12 травня 1986 року по 21 липня 1986 року приймав участь у роботах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (а.с. 8).

Відповідно до витягу із протоколу № 28 від 27 серпня 1998 року позивачу підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2А категорії, в зв`язку з тим, що наданих документів достатньо для підтвердження участі по ЛНА на ЧАЕС в зоні відчуження з 12-19.05.86р. Прип`ять (а.с. 31).

30.06.2017 року відповідно до витягу з протоколу №110 Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії було вирішено що: відсутні підстави для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, визначеного Чернівецькою обласною державною адміністрацією 30.07.1993 року ОСОБА_1 , оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження. Крім цього було вирішено про вилучення посвідчення з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (а.с.19).

09 серпня 2017 року листом Сторожинецького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області позивача було повідомлено про позбавлення його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.18).

До встановлених обставин справи суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року №187 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006 року за №626/12500, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Підпунктом 3.2 пункту 3, підпунктом 4.2 пункту 4, підпунктами 5.1, 5.3 та 5.4 пункту 5 вказаного Положення передбачено, що одним із завдань Комісії є перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Комісія зобов`язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 (із змінами). Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії. Комісія розглядає спірні питання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон - №796.

Відповідно до статті 9 Закону №796 особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796 визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 Закону №796 визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Відповідно до положень частини першої статті 14 Закону №796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зокрема, до 2-ої категорії осіб відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Згідно частини першої та четвертої статті 15 Закону №796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону №796- учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 (далі - Порядок №51).

Відповідно до пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796, іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видача посвідчень провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З обставин справи вбачається, що на підставі архівних довідок, відомостей військового квитка позивачу було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 1993 року, що в подальшому також було підтверджено відповідно до витягу із протоколу № 28 від 27 серпня 1998 року

Проте за результатами розгляду особової справи ОСОБА_1 . Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийняла рішення, оформлене протоколом №110 від 30 червня 2017 року, щодо відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження та про вилучення посвідчення.

Як слідує з архівної довідки ГДА МОУ ввід 10.10.2016 року № 179/1/10253 та наданих в судовому засіданні пояснень представника третьої особи і заперечень відповідача, до наведеного вище висновку відповідач прийшов у зв`язку з тим, що згідно архівних документів вузлу зв`язку Станиця (УС Станиця) виїзди ОСОБА_1 на виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 12 травня 1986 року (наказ № 2) по 21 липня 1986 року (наказ № 36) в зоні відчуження не відображені. Зазначений вузол зв`язку забезпечував зв`язком в/ч НОМЕР_4 , проте пошук місця його дислокації результату не дав.

На думку суду заперечення відповідача є такими, що не узгоджуються з вимогами нормативно-правових актів, іншими словами прямо суперечать їм, оскільки лише саме по собі формулювання «виїзди не відображені» та «пошук місця дислокації вузла зв`язку результату не дав» не є беззаперечним свідченням того, що позивач не перебував та не виконував робіт у зоні відчуження.

При цьому згідно довідки військової частини 77727 Житомир № 41 від 21 січня 1993 року, та довідки № 346 від 15.07.1993 року, про які вказано вище, і які також було представлено до розгляду відповідачу - вказано, що позивач згідно наказу №82 від 12.05.1986 року був відряджений на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження (м. Прип`ять ) з 12 по 19 травня 1986 року.

Згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 Про організацію виконання Постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи м. Прип`ять куди був відряджений позивач у період з 12 травня 1986 року по 19 травня 1986 року, відноситься до зони відчуження.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 79 КАС України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено те, що він з 12 травня по 19 травня 1986 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження (м.Припять Київської області).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку про не підтвердження факту виконання робіт ОСОБА_1 у зоні відчуження та, як наслідок, помилково прийняв рішення про відсутність підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач - суб`єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваного рішення.

Звертаючись до суду позивач, окрім того, що просив скасувати спірне рішення відповідача, також у прохальній частині позову виклав вимогу про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду та допустити це рішення до негайного виконання.

Відповідно до частини першої ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вичерпний перелік рішень суду, які може бути допущено до негайного виконання визначено ст.254 КАС України. При цьому, гіпотеза цієї статті визначає сферу і межі регулятивної дії у певних правовідносинах та застосування акту суду за результатами захищеного права.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що ці норми урегульовують питання позасудового виконання рішення та судового контролю, і по своїй суті не є позовними вимогами. А тому, виходячи із характеру спірних правовідносин, вимоги позивача в цій частині на думку суду не можуть бути задоволеними, оскільки захищене право позивача цим рішенням суду, в разі набрання ним законної сили, буде відновленим повністю та не потребуватиме додаткового захисту чи контролю.

Слід також зазначити, що приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено частиною 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача. В позовній заяві позивач повинен зазначити нормативне обґрунтування своїх вимог, вибравши при цьому належний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення

Враховуючи зазначені вище норми ст.162 КАС України, суд задовольняючи адміністративний позов вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача слід визнати рішення відповідача протиправним та його скасувати.

З огляду на приписи вищезазначених норм та встановлені обставини, а також враховуючи принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 8 КАС України), суд приходить до висновку про те, що рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 30 червня 2017 року, оформлене протоколом №110, щодо відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 30.06.2017 року, яке оформлене протоколом №110 щодо відсутності підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначеного Чернівецькою обласною державною адміністрацією 30.07.1993 року ОСОБА_1 та про вилучення посвідчення.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.
Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Боднарюк О.В.

Судді В.О. Григораш

О.П. Лелюк

Постанову в повному обсязі складено 22 листопада 2017 р.