Справа № 336/4933/17(2-а/336/465/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 336/4933/17(2-а/336/465/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року скасувати та прийняти судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи адміністративний позов без руху, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачає підстав для звільнення позивача від повної сплати судового збору та вважає можливим зменшити розмір належних до оплати судових витрат до 320.00 грн.

Суд першої інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ст.104 КАС України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Приписами ч.3 ст.106 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що кожна особа може звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів шляхом подання адміністративного позову, оформленого з дотриманням вимог ст.106 КАС України, а саме зокрема додавши документ про сплату встановленого судового збору. Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом поданого Позивачем адміністративного позову виступає можливість зобовязання Відповідача провести перерахунок пенсії, збільшивши її розмір до прожиткового мінімуму та оплатити компенсації невиплаченої різниці, за період з березня 2017 року по серпень 2017 року у загальному розмірі 2048.00 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду першої інстанції, Позивачем також було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване перебуванням Позивача у скрутному матеріальному становищі, оскільки єдиним джерелом для її існування є пенсія, яка дорівнює 949.00 грн.

Однак, за результатом розгляду вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість для звільнення від сплати судового збору та здійснив зменшення розміру належного до сплати судового збору, визначивши його розмір у сумі 320.00 грн.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати особи, яка через важкий майновий стан не може його сплатити, направлено на забезпечення доступності до правосуддя та реалізацію права таких осіб на судовий захист.

Так, єдиною підставою для вчинення судом вказаних дій є майновий стан заявника. Обґрунтування повязаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, суд при визначенні питання щодо звільнення від сплати судового збору має надати оцінку доказам, на які сторона посилається як на обґрунтування перебування у скрутному фінансовому становищі.

В даному випадку, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не надавав оцінку посиланням Позивача на перебування у скрутному матеріальному становищі, та доказам, які його обґрунтовували.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, факт перебування Позивача у скрутному матеріальному становищі підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Також, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції взагалі не обґрунтував зменшення розміру судового збору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості залишення без руху позовних вимог ОСОБА_1.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2017 року скасувати.

Матеріали справи направити до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко