Справа № 800/488/17
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 листопада 2017 року м. Київ справа № 800/488/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Веденяпін О.А., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя, у якому просила:

- визнати протиправними дії Вищої ради правосуддя при розгляді дисциплінарних скарг Львівської міської ради на дії судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_2., які надійшли до Вищої ради правосуддя 20 січня 2017 року, 27 лютого 2017 року та 21 квітня 2017 року (вх. № 43/0/13-17, вх. 43/1/13-17, вх. 43/2/13-17);

- зобов'язати Вищу раду правосуддя вчинити певні дії, а саме, організувати і провести перевірку дисциплінарних скарг Львівської міської ради на дії судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_2., які надійшли до Вищої ради правосуддя 20 січня 2017 року, 27 лютого 2017 року та 21 квітня 2017 року (вх. № 43/0/13-17, вх. 43/1/13-17, вх. 43/2/13-17) в порядку, встановленому діючим законодавством України. Надати можливість позивачу прийняти участь у розгляді вказаних дисциплінарних скарг Львівської міської ради.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що звернулась до суду через порушення Вищою радою правосуддя процесуальних норм під час розгляду дисциплінарних скарг Львівської міської ради на дії судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_2. Вважає, що при проведенні перевірки вищевказаних дисциплінарних скарг доповідач (член Вищої ради правосуддя) не взяв до уваги ті обставини, які слід вважати вирішальними для прийняття уповноваженим органом законного і справедливого рішення щодо судді, окрім того, ряд безперечно важливих фактів залишились без ретельної перевірки.

Відповідно до частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок провадження (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Рішення суб'єкта владних повноважень - це результат вчинення певних дій його посадовими (службовими) особами, серед яких може бути проведення перевірки з питання, якого стосується це рішення. Оскільки правові наслідки для особи породжуються рішенням, порушене право особи може бути захищено судом у спосіб скасування рішення за відповідним позовом особи. Дії посадових (службових) осіб суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення не можуть бути оскаржені в адміністративному позові окремо, від рішення суб'єкта владних повноважень. Оцінка таких дій на відповідність закону входить до предмету доказування в адміністративній справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень. Установлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що дії щодо прийняття рішення вчиненні з порушенням закону, є підставою для юридичної оцінки рішення як протиправного.

Слід також зазначити, що право оскаржити нормативно-правовий акт, відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з суб'єктом владних повноважень при здійсненні ним владно-управлінських функцій.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постановах від 7 жовтня 2014 року № 21-397а14, від 12 квітня 2017 року № 21-3830а16, від 1 серпня 2017 року № 21-3827а16.

Порядок дисциплінарного провадження щодо суддів врегульовано главою 4 Закону України «Про вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про вищу раду правосуддя» за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

Частиною першою статті 51 цього Закону встановлено, що право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скаржник має право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до Вищої ради правосуддя за наявності дозволу Дисциплінарної палати на таке оскарження.

Згідно з положеннями статті 52 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» до суду може бути оскаржене рішення Вищої ради правосуддя, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати.

З огляду на те, що за результатами розгляду дисциплінарних скарг Львівської міської ради на дії судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_2. Третьою дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя прийнято правовий акт у вигляді рішення від 18 жовтня 2017 року «Про притягнення судді Сихівського районного суду міста Львова ОСОБА_2. до дисциплінарної відповідальності», дії посадових осіб Вищої ради правосуддя щодо проведення перевірки цих дисциплінарних скарг не можуть бути самостійним предметом адміністративного позову.

В свою чергу рішення про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності може бути оскаржене лише визначеним колом осіб (суддя, скаржник) і лише до Вищої ради правосуддя (стаття 51 Закону України «Про вищу раду правосуддя»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, законні підстави для відкриття провадження у справі за заявленим позовом відсутні.

Керуючись статтями 2, 17, 18, 109, 160, 165, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та у порядку, передбачених статтями 235-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Веденяпін