Справа № 237/4265/17
Суддя: Медведський М. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 237/4265/17
Номер провадження 2-а/237/124/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.17 року місто Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.

при секретарі: Готовщиковій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, третя особа Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ Марїнського району Донецької області, третя особа Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він отримував пенсію за віком, але у місті його проживання проводиться антитерористична операція і йому було припинено виплату пенсії за місцем його проживання у звязку з неможливістю доставки грошей на тимчасово окуповану територію. У звязку з чим він звернувся у липні 2016 року до відповідача з заявою про виплату пенсії, на підставі чого відповідач почав виплачувати йому пенсію й продовжував виплати до вересня 2017р., а починаючи з вересня 2017р. виплати було припинено, на його думку, протиправно та незаконно, всупереч чинним нормам Конституції України, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У звязку з чим просив суд визнати протиправними дії УПФУ Марїнського району Донецької області щодо припинення виплати йому пенсії, зобовязати УПФУ Марїнського району Донецької області поновити виплату йому пенсії та виплатити виниклу заборгованість. При цьому зазначає, що з липня 2016 року зареєстрував своє місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 27 та згідно довідки № 2209 від 14.09.2017 року Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної області позивачу відмовлено у видачі довідки внутрішньо переміщеної.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином, у звязку з чим суд на підставі ч.4 ст.122 КАС України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву із проханням розглядати справу у її відсутність у звязку із неможливістю явки, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача УПФУ Марїнського району Донецької області у судове засіданні не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Також надав суду письмові заперечення, згідно яких органи ПФУ вважають позивача внутрішньо переміщеною особою, відповідно, надання позивачем довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи є обовязковою передумовою у питанні продовженні пенсійних виплат.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Макіївки Донецької області з жовтня 2014 р. з місцем фактичного перебування Донецька область, м. Красноармійськ (Покровськ), м-н Шахтарський, 9-15.

При цьому відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Марїнгської державної адміністрації Донецької області № 2516 від 13.11.2017 року позивач на обліку як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в межах Марїнського району не перебував.

В той же час, позивач отримував пенсію в УПФУ Марїнського району Донецької області з 01 серпня 2016 року, а з 01 вересня 2017 р. виплата відповідачем пенсії позивачу була припинена.

04.07.2016 року позивач зареєстрував своє місце мешкання за адресою: Донецька область, Марїнський район, м. Красногорівка, вул.. Лермонтова, 27, що підтверджується копією паспорту позивача.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації № 2209 від 14.09.2017 року позивачу відмовлено у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи у звязку із тим, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отримавши вказані документи позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження виплати пенсії із заявою № 2853, розглянувши яку, відповідач прийняв рішення про відмову в подовжені виплати пенсії № 2853 від 04.10.2017 року. Вказане рішення про відмову в подовжені виплати пенсії обґрунтовано тим, що позивач не надав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Вказані обставини були фактично визнані сторонами у письмових матеріалах та не заперечувались, у звязку з чим суд на підставі ч. 3 ст. 72 КАС України вважає ці обставини доведеними.

За статтею 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Ні воєнний, ні надзвичайний стан ні в Україні не запроваджено.

Надане ст. 46 Конституції України право деталізоване у Законах України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) та від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), зокрема, у стаття 1 і 8 відповідно.

Названими правовими нормами Законів визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом № 1788-XII. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України і у відповідності чинного законодавства України набув право на отримання пенсії, що відповідачем не заперечувалось.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, якими є: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 49 цього Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 2.9 цього ж Порядку передбачено, що подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Суд зауважує, що Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, а з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, втрати статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та УПФУ змінився, а відтак і їх законодавче регулювання також.

Зокрема, з вказаного часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, як от Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365.

Додатково суд зауважує, що порядок отримання та втрати статусу внутрішньо переміщеної особи врегулювано Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно, така особа звертається із заявою до компетентного органу соціального захисту населення, поряд з цим п. 1 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідно і скасування статусу внутрішньо переміщеної особи, є заява особи про відмову. Таким чином, отримання та втрата статусу внутрішньо переміщеної особи є добровільним правом кожного громадянина, лише факт проживання на відповідних територіях, без волевиявлення отримання відповідного статусу, не надає громадянину автоматично статус внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті встановлених судами обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови позивачу у продовжені виплати йому пенсії та покладення на нього обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи. Більше того, позивачем до заяви була надана довідка Управління соціального захисту населення Марїнської районної державної адміністрації № 2209 від 14.09.2017 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи у звязку із тим, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ Марїнського району Донецької області про визнання протиправними рішення УПФУ Марїнського району Донецької області про відмову в продовженні виплати пенсії та зобовязання УПФУ Марїнського району Донецької області поновити виплату йому пенсії.

До невизнання відповідачем позовних вимог та до суті його заперечень суд відноситься критично, оскільки твердження відповідача суперечать вищевикладеним нормам чинного законодавства.

Також суд звертає увагу відповідача, що згідно листа Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області від 19.09.2017 року № 136/124/л-02-01-08 позивачу було повідомлено, що виплата пенсії може бути продовжена також за наявності відмови компетентного органу соціального захисту населення у видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, що повністю суперечить обґрунтуванню оскаржуваного рішення № 2853 від 04.10.2017 про відмову в подовженні виплати пенсії. Зазначені суперечності у позиції відповідача та, відповідно, компетентних посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області порушують принцип юридичної визначеності, що є елементом принципу верховенства права в розумінні ст. 8 Конституції України, порушення якого є неприпустимим для службових осіб Управління пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області як державних службовців.

Керуючись ст.ст.2,11,71,72,94,160 КАС України, ст. 8, 19, 46, 49, 64, 92 Конституції України, ст.. 49 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мар'їнської райдержадміністрації Донецької області про захист порушеного невизнаного права та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області щодо тимчасового припинення виплати пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області поновити з 01.09.2017 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у відповідності вимог чинного законодавства України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Марїнського районної державної адміністрації Донецької області.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті правової допомоги адвокату за договором від 11.10.2017 року в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марїнський районний суд Донецької області. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 20.11.2017 року

Суддя М.Д.Медведський

Дата документу 24.11.2017