Справа № 802/1538/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 листопада 2017 р. Справа № 802/1538/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: скасування п. 2 наказу та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про скасування п. 2 наказу та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що п. 2 наказу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 118-о поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Барського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_5 та з урахуванням відпустки ОСОБА_6 по догляду за дитиною та досягнення нею 3 річного віку. Так, на думку позивача зазначений наказ прийнятий з грубим порушенням норм чинного законодавства у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні залучено відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зокрема зазначила, що 03 серпня 2017 року був виданий наказ № 118-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1А.", яким скасовувався наказ управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області № 10-о від 27 березня 2017 року "Про звільнення ОСОБА_1А." та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Барського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_5 та з урахуванням відпустки ОСОБА_6 по догляду за дитиною та досягнення нею 3 річного віку. Однак, ОСОБА_1 відмовилась від запропонованої посади, про що був складений акт відмови на підтвердження ознайомлення з наказом про поновлення на посаді.

Представник третьої особи у судовому засіданні при вирішенні адміністративної справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Наказом начальника управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області № 10-о від 27 березня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій управління Пенсійного фонду України у Барському районі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 83 та п. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року Адміністративний позов задовольнити частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області № 10-0 від 23 березня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Барському районі, за п. 4 ч. 1 ст. 83 та п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" та зобов'язано Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області з дотриманням порядку вивільнення працівників, передбаченого ст. 49-2 КЗпП України, запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу в Жмеринському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області, Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано в частині: зобов'язання Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з дотриманням порядку вивільнення працівників, передбаченого ст.49-2 КЗпП України, запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу в Жмеринському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області; стягнення з Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 2 7272, 64 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу; відмови в стягненні на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на правову допомогу та у цій частині прийняти нову постанову, якою поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Барського району Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з 01 квітня 2017 року.

03 серпня 2017 року Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області видало наказ № 118-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1А." на посаді головного спеціаліста Барського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_5 та з урахуванням відпустки ОСОБА_6 по догляду за дитиною та досягнення нею 3 річного віку.

Відповідно до акту від 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 відмовилась поставити підпис на підтвердження ознайомлення з наказом про поновлення на посаді (а.с. 52).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено ч. 1 ст. 255 цього Кодексу постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Ухвала суду за результатами розгляду заяви про звернення постанови до негайного виконання набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено у загальному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників, в тому числі і передбачає їх матеріальний захист у зв'язку із незаконним звільненням.

Згідно із ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, "…законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Як роз'яснено у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Судом встановлено, що відповідач ані одразу після проголошення, ані станом на день розгляду даного позову, не видав наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Барського району Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з 01 квітня 2017 року, а відтак підтвердженим є факт затримки виконання відповідачем постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Порядок примусового виконання рішень судів врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

За вимогами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі врегульовано ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" і передбачає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас за вимогами ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Як встановлено у судовому засіданні та випливає із матеріалів справи 10 серпня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54485975 з виконання виконавчого листа виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 04 серпня 2017 року.

23 серпня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку зі зверненням Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду із заявою про роз'яснення рішення суду.

18 вересня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку з не призначенням до судового розгляду заяви про роз'яснення рішення суду.

05 жовтня 2017 року та 24 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 знову винесено постанови про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку з тим, що Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області 03 серпня 2017 року винесло наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді з яким вона не погодилась та оскаржила до Вінницького окружного адміністративного суду.

Законом не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись державним виконавцем як обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій. На практиці державні виконавці в кожній конкретній ситуації визначають наявність таких обставин.

При цьому, обставинами, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного проведення виконавчих дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як з'ясовано судом у судовому засідання у представника відповідача та представника третьої особи, жодних заходів щодо виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду України у Барському районі не вчинялося.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем також не вчинялося жодних заходів з приводу виконання рішення суду, зокрема не оскаржувались дії чи бездіяльність державного виконавця з приводу не виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем неодноразово відкладалися проведення виконавчих дій, що є необґрунтованою тривалою затримкою у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення.

Відтак, з урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна