Справа № 804/5617/16
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 рокусправа № 804/5617/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

представників позивача: Старенко Тетяни Миколаївни, Лубанець Світлани Віталіївни

представника відповідача: Простяк Олени Анаталіївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ікон-Центр"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року

у справі за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ікон-Центр" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ікон-Центр" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення позивачем податкового законодавства та про заниження ним внаслідок цього сум податку на додану вартість, оскільки позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентом ТОВ "Інвест-Проект" в ході здійснення реальних господарських операцій. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. Також відсутність деяких документів, які нібито, на переконання контролюючого органу, повинні бути у позивача, не є підставою для визнання господарської операції нереальною, оскільки до перевірки надані усі необхідні первині документи для фактичного встановлення реальності господарської операції. Не спростовують факту реальності господарських операцій позивача з його контрагентом податкова інформація щодо взаємовідносин ТОВ "Інвест-Проект" з іншими підприємствами, оскільки позивач, як платник податків повинен виконувати лише ті податкові обов'язки, які покладені на нього Податковим кодексом України як платника податку на додану вартість. Також позивач не зобов'язаний нести відповідальність за взаємовідносини ТОВ "Інвест-Проект" по контрагентам контрагента.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд апеляційної інстанції обґрунтував тим, що встановленими судом обставинами не підтверджено, а позивачем належним чином не доведено реальності господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Інвест-Проект».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Ікон-Центр") подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що всі документи, які підтверджували придбання позивачем інформаційно-консультативних послуг у Товариства «Інвест-Проект» були вилучені органами слідства, тому позивач не міг надати копії звітів до суду першої інстанції. Вважає, судом першої інстанції порушена ч. 5 ст. 11 КАС України, а саме: «Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає». Зазначає, що судом не було запропоновано надати позивачу докази використання отриманих послуг від Товариства «Інвест-Проект». Також зазначає, що кримінальне провадження відносно службових осіб контрагента позивача - ТОВ «Інвест-Проект» - закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях службових осіб.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.03.2016р. №223, у зв'язку із отриманням ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2016 року у справі №201/1187/16-к, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Інкон-Центр" з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Інвест-Проект" за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014року. За результатами перевірки складено акт від 17.03.2016р. №935/04-63-22-02/21870411, зазначені порушення п.187.1 ст.187, п.198.1 та п.198.6. ст.198, ПК України, в результаті чого завищено податок на додану вартість на 54300грн.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 04.04.2016р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 20948,75грн. (основний платіж - 16759грн., штрафні санкції - 4189,75грн.).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Предметом даного позову є протиправність або правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Слід зазначити, що Податковим кодексом України встановлено перелік документів, необхідний для їх ведення в цілях оподаткування. Так, згідно з п. 44.1 ст. 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 Кодексу.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Податковий кодекс України та інше законодавство України з питань ведення бухгалтерського обліку не визначає жодного документу, який би підтверджував мету отримання послуг, для яких саме потреб отримуються послуги, доведення прогнозованого та реального впливу ймовірного здійснення послуг на господарську діяльність

Водночас висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що в ході перевірки встановлено укладення позивачем ряду договорів про надання консультаційних послуг з Товариством "Інвест-Проект". Разом з тим, операції між позивачем та вищевказаним підприємством не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети). Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Проте, позивачем до перевірки не надано жодного документу та пояснень, що підтверджують мету отримання таких консультаційних послуг та необхідність залучення ТОВ "Інвест-Проект" для їх надання, оскільки позивач самостійно надає замовникам послуги щодо фінансово-економічного аналізу, оцінки нерухомого майна, майнових прав та бізнесу, проводить дослідження ринкових цін на нерухоме майно, юридичного супроводження, управлінського консалтингу та має у штаті підприємства власні трудові ресурси (департамент оцінки із передбаченим штатним розкладом 5,5 посадових одиниць), які можуть виконувати дані консультаційні послуги без залучення третіх осіб. Також, у наданих до перевірки звітах не вказано конкретну адресу квартир/комерційної нерухомості, щодо яких проводилося дослідження, та взагалі вказані звіти фактично базуються лише на даних інтернет-газети безкоштовних оголошень Авізо, у зв'язку із чим не зрозуміло доцільність наданих послуг та яким чином вони були використані позивачем у своїй діяльності. Крім того, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області отримано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2016 року у справі №201/1187/16-к "Про призначення у кримінальному провадженні №0000023 від 23.05.2014 року документальної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "Фірма "Інкон-центр" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства України в частині фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Інвест-Проект". Так, зі змісту означеної ухвали слідує, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС у Дніпропетровської області сумісно з слідчим відділом ФР ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування за фактом фіктивного підприємництва щодо ТОВ "Фірма Дельта - Інвест" та ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ "Торгівельний дім "Інтертранскомплект", ТОВ "Інвест-Проект", ПП "Фірма Олбі", відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000023 від 23.05.2014р. по ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що контролюючим органом в Акті перевірки не наведено перелік документів, ведення/складання яких передбачено законодавством України, які б підтверджували (чи відсутність яких підтверджувала) виявлені факти порушення позивачем вимог чинного законодавства України щодо підтвердження мети отримання позивачем послуг від його постачальників, для яких саме потреб отримуються послуги, доведення прогнозованого та реального впливу ймовірного здійснення послуг на господарську діяльність позивача.

Також, як вбачається з акта перевірки, в якості доказу не підтвердження реальності господарських операцій, є твердження податкового органу про неможливість реального виконання укладеного позивачем з ТОВ «ВІП СОЮЗ» правочину через відсутність у останнього необхідних умов для ведення господарської діяльності та неможливість встановлення його місцезнаходження.

Однак, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту».

Крім того, за висновком відповідача в Акті, позивач документально не підтвердив здійснення господарських відносин між ним та ТОВ «Інвест-Проект».

Проте, на стор. 4-9 Акту в таблицях відповідачем наведений детальний опис наступних документів (із зазначенням номерів, дат, сум в гривнях, змісту операцій), що підтверджують факти отримання послуг позивачем від ТОВ «Інвест-Проект», а саме:

- договорів про надання консультаційних послуг;

- актів здачі-приймання наданих консультаційних послуг;

- звітів про надані консультаційно-інформаційні послуги;

- податкових накладних та податкової звітності з ПДВ;

- платіжних доручень;

- даних податкової звітності Позивача;

- даних бухгалтерського обліку Позивача.

При цьому, жодних фактів щодо неправильного заповнення обов'язкових реквізитів первинних документів, податкових накладних в Акті не зазначено.

Отже, висновки щодо відсутності документального підтвердження здійснених господарських операцій щодо придбання консультаційних послуг Позивачем у ТОВ «Інвест-Проект» є такими, що не відповідають дійсності, а дані Акта суперечать його висновкам.

Матеріалами справи підтверджено, що у звітах ТОВ «Інвест-Проект» надана виключно інформація про вартість об'єктів нерухомості, які не потребували робити будь-які висновки, з цього приводу позивач зазначає, що висновки на підставі отриманої Позивачем інформації робились вже безпосередньо Позивачем у своїх звітах, які надавались контрагентам Позивача.

Чинне законодавство України також не визначає значення терміну «консультація», а саме, що повинна містити така послуга:

- чи повинна вона мати висновок;

- чи повинна вона мати одиницю виміру (в годинах, хвилинах тощо);

- чи повинна вона мати мету надання та використання її замовником?

В Акті перевірки контролюючий орган наводить термін «консультаційні послуги» у розумінні Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 р. № 2289-VI (далі - Закон № 2289), при цьому, цей закон втратив чинність з 20.04.2014 р. Водночас, термін «консультаційні послуги», який визначався частиною 15 ст. 1 Закону № 2289, було виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань державних закупівель» від 04.07.2012 р. № 5044-VI.

Тобто, Відповідач посилався на норми, які вже втратили чинність на момент здійснення господарських операцій Позивачем, як на докази та підстави для визначення терміну консультаційні послуги.

Чинним законодавством України визначено, що є інформаційною послугою, проте жодним нормативно-правовим актом України не надано пояснення «консультаційні послуги». Так, згідно ст. 23 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. № 2657-ХІІ із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2657) інформаційна продукція - матеріалізований результат інформаційної діяльності, призначений для задоволення потреб суб'єктів інформаційних відносин. Інформаційною послугою є діяльність з надання інформаційної продукції споживачам з метою задоволення їхніх потреб.

Інформаційна продукція та інформаційні послуги є об'єктами цивільно-правових відносин, що регулюються цивільним законодавством України».

Отриману інформацію від ТОВ «Інвест-Проект» Позивач використовував у власній господарській діяльності для надання послуг оцінки, інформаційних послуг третім особам (копії документів, які підтверджують використання таких послуг у власній господарській діяльності додані до Апеляційної скарги).

У звітах Товариства «Інвест-Проект» наявні дані щодо вартості об'єктів нерухомості, які були розділені по районам міста; міститься інформація щодо більш як, 600 квартир. Інформація представлена на 20 сторінках. Дану інформацію Позивач використав для аналізу вартісних показників при оцінці нерухомості, такий звіт є робочим документом Позивача, на підставі якого у звіті про оцінку проводиться оцінка інших об'єктів нерухомості.

Між позивачем та ТОВ «Інвест-Проект» укладені договори, які підписані відповідними представниками. При підписанні договорів відбувались особисті зустрічі, натомість такі зустрічі не фіксуються жодним документом, крім факту їх підписання. Законодавством України не встановлено, що кожна зустріч повинна офіційно документуватись для доказовості реальності здійснення операцій.

Крім того, матеріали справи містять акти виконаних робіт (наданих послуг) щодо правовідносин між позивачем та контрагентом ТОВ «Інвест-Проект», акти підписані з обох сторін, що також може свідчити про спосіб ділового листування. Звіти здійснені на паперових носіях, що також підтверджує ділове листування.

Податкове законодавство України з питань оподаткування податком на додану вартість не містить жодних посилань на звичаї ділового обороту, а вимагає чіткий перелік документів, які підтверджують право на податковий кредит платника податку. При цьому, застосування звичаїв ділового обороту може здійснюватись під час укладення договорів (угод) між контрагентами, а не при сплаті податків та їх адміністрування та ніяким чином не може використовуватись контролюючими органами та/або органами влади (у тому числі судами) при визначенні правомірності сплати податків, у тому числі права на податковий кредит з податку на додану вартість.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, висновки суду першої інстанції, як і висновки контролюючого органу при здійснені перевірки, ґрунтуються на тому, що стосовно посадової особи ТОВ «Інвест-Проект» - директора ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження за фактом умисного ухилення від сплати податків за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 ч. З КК України, про що до ЄРДР під № 0000023 внесено відповідні відомості.

Проте, судом першої інстанції не взято до уваги ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, якою встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Водночас матеріали справи містять Постанову про закриття кримінального провадження від 27.12.2016 р. у зв'язку з відсутністю в діях службових осіб, у тому числі ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 212 та ст. 205 КК України.

Отже, висновок суду першої інстанції (який ґрунтувався на необачному виборі позивачем контрагента, відносно якого порушене кримінальне провадження) був передчасним.

Виходячи з наведеного вище слід зазначити, що суд першої інстанції не з'ясував повністю обставини, що мають значення для справи, та зробив невідповідні фактичним обставинам справи висновки.

Матеріалами справи підтверджена реальність здійснення позивачем господарських операцій з контрагентом ТОВ «Інвест-Проект», тому позовні вимоги слід задовольнити.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, отже, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню; позов слід задовольнити та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Керуючись п. 3 ч. 1 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ікон-Центр" - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 04.04.2016р. №.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова