Справа № 825/1460/17
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1460/17 Головуючий у 1-й інстанції: Д`яков В.І.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А
16 листопада 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;
за участю секретаря: Драч М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини-польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2017 року, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини - польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі Військова частина НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо видачі листа - рішення від 14.09.2017 № 576, яке не відповідає дійсності та спростовуються витягом з наказу від 29.04.2016 № 97, де зазначено, що підставою для видачі вищевказаного наказу є речовий атестат і постановка позивача на речове забезпечення у Військову частину НОМЕР_1 та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/841/16; визнати протиправним та скасувати або визнати не чинним рішення відповідача лист - рішення від 14.09.2017 № 576, яке не відповідає дійсності та спростовуються витягом з наказу від 29.04.2016 № 97, де зазначено, що підставою для видачі вищевказаного наказу є речовий атестат і постановка позивача на речове забезпечення у Військову частину НОМЕР_1 та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/841/16; зобов`язати відповідача задовольнити рапорт (заяву) ОСОБА_1 , поданого на виконання листа речової служби тилу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 05.09.2017 № 116/10/2/3/584 та зарахувати зазначену виплату (отримання грошової компенсації) у наказ для опрацювання відповідних документів на витребування коштів.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.04.2016 № 97 зараховано до списків особового складу Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 на всі види забезпечення, і на речове забезпечення також.
Позивач зазначає, що підставами для видачі вищевказаного наказу, серед іншого, є речовий атестат і постановка позивача на речове забезпечення у Військову частину НОМЕР_1 . Для отримання грошової компенсації за не отримане речове майно позивач звернувся до відповідача із заявою, але останній, на думку позивача, своїм рішенням листом від 14.09.2017 № 576, в порушення вимог чинного законодавства, протиправно зробив висновки про те, що підстав для зарахування на речове забезпечення та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно у Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) не було.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 року у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасувати або визнання нечинним рішення відповідача листа - рішення від 14.09.2017 № 576, яке не відповідає дійсності та спростовуються витягом з наказу від 29.04.2016 № 97, де зазначено, що підставою для видачі вищевказаного наказу є речовий атестат і постановка позивача на речове забезпечення у Військову частину НОМЕР_1 та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/841/16, позивачу було відмовлено.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.
Заслухавши суддю доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що 29 квітня 2016 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 97 ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду головного сержанта механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .
04 травня 2016 року молодшому сержанту ОСОБА_1 наказом командира 1 окремої танкової бригади № 31-РС було присвоєно чергове військове звання «сержант».
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 101 від 05.05.2016 відповідно до Указу Президента України № 115/2016 від 25.03.2016 року позивача було звільнено з військової служби у запас за підпунктом «є» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 і знято з усіх видів забезпечення.
Вказані обставини, згідно з частиною 1 статті 72 КАС України, доказуванню не підлягають, так як були встановлені судовим рішенням по справі № 825/1058/16, яке набрало законної сили.
08 вересня 2017 року позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою (зверненням) (вх. № 491 від 12.09.2017) про виплату грошової компенсації за не отримане речове майно за час проходження військової служби.
На вищевказану заяву (звернення) відповідачем листом від 14.09.2017 за вих. № 576 було надано відповідь, в якій зазначено, що підстав для зарахування на речове забезпечення та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно у Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) не було, оскільки протягом служби у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 29.04.2016 року по 05.05.2016 року ОСОБА_1 свій речовий атестат до речової служби не здавав та з приводу отримання речового майна не звертався.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
У відповідності до статті 110 Закону України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Закону № 551-XIV) усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі, зокрема, незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод.
Пропозиція, заява чи скарга, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (cтаття 117 Закону № 551-XIV).
Згідно з пунктом 6 розділу І Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735 (далі Інструкція № 735) усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.
У відповідності до розділу ІІ Інструкції № 735 письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.
У відповідності до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач у своєму листі-відповіді не відмовив позивачу у його вимогах, а, посилаючись на норми законодавства, роз`яснив, що підстав для зарахування на речове забезпечення та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно у Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) не було.
До того ж, у відповідності до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
У свою чергу, КАС України не містить визначення термінів «нормативно-правовий акт» та «правовий акт індивідуальної дії».
Окрім зазначеного вие, колегія суддів звертає увагу на те, що нормативно-правовий акт - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов`язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Обов`язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.
Однак, лист Військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2017 № 576 не має обов`язкового характеру і не встановлює для позивача обов`язків, а тому він не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 1 статті 17 КАС України.
У свою чергу, лист лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій.
Отже, лист-відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2017 № 576 не можна визначити як документ, який містить норми права загальної або індивідуальної дії, останній не породжує певних правових наслідків, а його висновки не мають обов`язкового характеру для позивача.
Враховуючи викладене, відповідач, надаючи відповідь від 14.09.2017 за вих. № 576 на звернення (заяву) позивача, діяв у межах у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Щодо надання вказаного листа відповіді, колегія суддів зазначає наступне.
Так, вимога позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо видачі листа - рішення від 14.09.2017 № 576, яке не відповідає дійсності та спростовуються витягом з наказу від 29.04.2016 № 97, де зазначено, що підставою для видачі вищевказаного наказу є речовий атестат і постановка позивача на речове забезпечення у Військову частину НОМЕР_1 та постановою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/841/16, задоволенню не підлягає.
Щодо зобов`язання відповідача задовольнити рапорт (заяву) ОСОБА_1 , поданого на виконання листа речової служби тилу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 05.09.2017 № 116/10/2/3/584 та зарахувати зазначену виплату (отримання грошової компенсації) у наказ для опрацювання відповідних документів на витребування коштів, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно пункту 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку № 178).
З аналізу Порядку № 178 вбачається, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право тільки на отримання грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, у разі наявності такого права, а не самого речового майна.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена вище вимога не підлягає задоволенню.
Як встановлено судовим рішенням по справі № 825/1058/16, яке набрали законної сили, та підтверджується довідкою Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 3284 від 12.12.2016. позивачем не було здано речовий атестат до речової служби Військової частини, а тому у Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 була відсутня правова підстава для зарахування позивача на речове забезпечення.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з рапортом про виплату йому грошової компенсації вартості не отриманого речового майна, про що свідчить довідка Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2016 № 3283.
Зазначені обставини у відповідності до частини 1 статті 72 КАС України, доказуванню не підлягають, так як були встановлені судовим рішенням по справі № 825/1058/16, яке набрало законної сили.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зарахування на речове забезпечення та виплату грошової компенсації за не отримане речове майно ОСОБА_1 у Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) не було.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що позивач не довів протиправності дій відповідача, тому у задоволенні його позову до Військової частини-польової пошти НОМЕР_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії необхідно відмовити повністю.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.
(Повний текст виготовлено 21 листопада 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:
Головуючий суддя Костюк Л.О.
Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.