Справа № 815/5990/17
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5990/17
УХВАЛА

22 листопада 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Хедайатулла керівника ТОВ «Ероп Логістик» до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби в Одеській області, третя особа: Державна прикордонна служба України про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Хедайатулла керівника ТОВ «Ероп Логістик» до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби в Одеській області, третя особа: Державна прикордонна служба України, в якому позивач просить суд зобовязати органи Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити певні дії, а саме: винести постанову про закінчення виконавчого провадження зі скасуванням тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «Ероп Логістік» Хедайатулли ІНФОРМАЦІЯ_1, закордонний паспорт серії FE№879094, надіславши її до Одеського окружного адміністративного суду, який видав виконавчий лист по адміністративній справі №2-а-4652/10/1570 та адміністрації ДПС за адресою: м.Київ, вул. Володимирська, 26, для своєчасного зняття особи Хедайатулли з контролю в базі даних Державної прикордонної служби.

Згідно з п.2 ч.1 ст.107 КАС України після одержання позовної заяви суддя з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Проте, поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідає.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем надано до суду докази сплати судового збору у розмірі 640,00 грн. згідно квитанції №0.0.895957983.1 від 17.11.2017 року.

Однак, станом на 22.11.2017 року у суду згідно даних КП «ДСС» та відомостей щодо зарахування коштів на відповідний рахунок відсутня інформація про зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, за таких обставин, позивачу необхідно надати до суду належні докази зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.8 ч.1 статті 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду

Частиною 2 статті 50 КАС України визначено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно п.7 ст.56 КАС України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

З даним адміністративним позовом звернувся Хедайатулла як керівник ТОВ «Ероп Логістик», однак позивачем не визначено у якості кого саме позивач звернувся до суду: чи у якості законного представника ТОВ «Ероп Логістик» чи як фізична особа.

Отже, суд зазначає позивачу про необхідність зазначення процесуального статусу Хедайатулла, який звернувся з даним адміністративним позовом (чи у якості законного представника ТОВ «Ероп Логістик» чи як фізична особа).

Статтею 50 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно абзацу 7 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з приписами п.3, п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються: ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі (п.3); зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п.4).

Так, позивач у своїй позовній заяві у якості відповідача по справі зазначає Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби в Одеській області.

Однак, у прохальній частині адміністративного позову Хедайатулла керівника ТОВ «Ероп Логістик» просить суд зобовязати органи Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити певні дії, не зазначаючи найменування відповідних органів та не вказуючи їх у складі відповідачів.

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає позивачу про необхідність визначення вірного найменування відповідача (відповідачів) по справі.

При цьому у прохальній частині адміністративного позову позивач просить суд зобовязати винести постанову про закінчення виконавчого провадження зі скасуванням тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника ТОВ «Ероп Логістік», в той же час на тильному аркуші позову та у всьому його тексті Хедайатулла зазначає, що він є директором ТОВ «Ероп Логістик».

Отже, позивачу необхідно зазначити вірне найменування юридичної особи керівником якої є Хедайатулла із наданням підтверджуючих доказів.

Разом з цим, стосовно зазначення у позовній заяві у якості третьої особи Державної прикордонної служби України, суд зазначає, що статтею 53 КАС України передбачено, що треті особи поділяються на два види: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

На підставі зазначеного, у відповідності до ст. 53 КАС України позивачу необхідно зазначити на боці кого (позивача чи відповідача) та з якими вимогами виступає третя особа Державна прикордонна служба України із обґрунтуванням того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов'язки цієї особи.

Окрім того, суд зазначає, що Хедайатулла керівник ТОВ «Ероп Логістик» у прохальній частині адміністративного позову не зазначає номер виконавчого провадження, в рамках якого просить суд зобовязати органи Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вчинити певні дії.

Тобто позивачу необхідно зазначити в прохальній частині номер виконавчого провадження в рамках якого позивач просить суд зобовязати відповідача вчинити певні дії.

Частиною 2 ст. 106 КАС України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Однак, в порушення вимог вищевказаної статті Хедайатулла керівником ТОВ «Ероп Логістик» не надано до суду копії ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області у справі №1521/4866/12, на яку міститься посилання у тексті адміністративного позову, а також не надано жодного рішення в рамках виконавчого провадження, по якому позивач просить суд зобовязати відповідача вчинити певні дії.

Також слід зазначити, що підстави закінчення виконавчого провадження, визначені ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-19.

При цьому відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-19 сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи

Однак, позивач у своєму адміністративному позові не зазначає та з доданих до нього документів не вбачається доказів повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником на виконання ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-19.

Зважаючи на що, суд зазначає про необхідність надання вищевказаних доказів до суду.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб'єктивне припущення особи про порушення його прав чи інтересів.

Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними та допустимим доказами має довести саме позивач.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

У адміністративному позові позивач вказує, що бездіяльність органів виконавчої влади є незаконною та такою, що порушує його права.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 181 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Зважаючи на викладене та враховуючи приписи ст. 181 КАС України, суд зазначає позивачу про необхідність зазначення дати, з якої позивачу стало відомо про порушення його прав бездіяльністю відповідача для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду.

Відтак, системно проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши позовну заяву, судом з'ясовано, що позивачем, адміністративний позов подано без додержання вимог, передбачених статтями 105 та 106 Кодексу адміністративного суду України.

Згідно ч. 1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання документів, зазначених в ухвалі суду, та шляхом належного оформлення адміністративного позову із наданням адміністративного позову у необхідній кількості примірників для відповідачів та третіх осіб, які мають бути ідентичними між собою.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 160,165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Хедайатулла керівника ТОВ «Ероп Логістик» до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби в Одеській області, третя особа: Державна прикордонна служба України про зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк до 08.12.2017 року усунути недоліки та розяснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Соколенко