Справа № 816/2043/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

20 листопада 2017 рокум. ПолтаваСправа № 816/2043/17

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Керамік" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Полтавської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство "Керамік" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Полтавської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльність Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради в частині порушень законодавства щодо відмови від виконання рішення Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року восьмої сесії сьомого скликання щодо прийняття на баланс гуртожиток по вулиці Кагамлика, 2, м.Полтава,

- зобов'язання Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради виконати рішення Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року восьмої сесії сьомого скликання щодо прийняття на баланс гуртожиток по вулиці Кагамлика, 2, м.Полтава,

- зобов'язання Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради підписати акти приймання-передачі гуртожиток по вулиці Кагамлика, 2, м.Полтава, та забезпечити зарахування даного об'єкту житлового фонду на балансовий облік та його відповідне житлово-експлуатаційне обслуговування.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що арбітражним керуючим-ліквідатором ПАТ "Керамік" ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги до комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради пов'язані з виконання останнім рішення Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року восьмої сесії сьомого скликання, щодо прийняття на баланс гуртожиток по вулиці Кагамлика, 2, м.Полтава.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що у зв'язку із невиконанням рішення Полтавської міської ради від 29 листопада 2016 року порушуються права мешканців гуртожитку по вул. Кагамлика, 2.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що захист суспільних інтересів та інтересів держави шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, можливий лише у сфері публічно-правових відносин, та відповідно спір може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства лише за умови, що одним із учасників спірних правовідносин є особа, яка здійснює владні управлінські функції по відношенню до іншого їх учасника.

Приписами пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому, дані функції повинні здійснюватись таким суб'єктом владних повноважень саме у тих правовідносинах, в межах яких виник спір.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Констатуючи вищевикладене, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Водночас, у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Пунктом 30 частини першої статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до частини третьої статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 3.1.6 пункту 3.1 розділу 3 Державного класифікатора України "Класифікація організаційно-правових форм господарювання" комунальне підприємство - підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Комунальна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління (підпункт 3.4.5 пункту 3.4 розділу 3 цього Класифікатора).

З огляду на викладене комунальні підприємства, установи чи організації не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідачем за даним позовом є Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, тобто підприємство - юридична особа, котра за своєю формою не відповідає жодній із ознак органу владних повноважень, визначених чинним законодавством. Правовідносини, що існують між сторонами у даній справі, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контролюючих функцій відповідачем.

До того ж, ані зі змісту позовної заяви, ані з доданих до неї документів не вбачається, які, зокрема, владні управлінські функції здійснювало чи неправомірно утримувалося від їх вчинення відповідач - Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, у даному випадку відносно позивача - Публічного акціонерного товариства "Керамік".

Так, згідно пункту 4 рішення Полтавської міської ради восьмої сесії сьомого скликання від 29 листопада 2016 року комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради наділено повноваженнями балансоутримувача гуртожитку по вул. Кагамлика, 2.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що пунктом 7 рішення Полтавської міської ради восьмої сесії сьомого скликання від 29 листопада 2016 року контроль за виконанням цього покладено на постійну комісію з питань економічної політики, комунальної власності, бюджету, фінансів.

Таким чином Полтавська міська рада приймаючи рішення від 29 листопада 2016 року забезпечила контроль щодо його виконання, поклавши такий обов'язок на постійну комісію з питань економічної політики, комунальної власності, бюджету, фінансів.

Враховуючи те, що комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради в даних правовідносинах не здійснює жодних управлінських функцій, які є обов'язковою складовою публічно-правового спору у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та не є суб'єктом владних повноважень в розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що спір між позивачем та вказаним відповідачем не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Виходячи із суті спірних правовідносин та суб'єктного складу, ця справа підсудна господарському суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Керамік" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Полтавської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії.

Розяснити позивачеві право звернутися із вказаним позовом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Удовіченко