Справа № 2-а/303/258/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9529/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.
суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,
з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (далі ГУПФУ у Закарпатській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ГУ ПФУ у Закарпатській області № 51 від 07.07.2017 про відмову у призначенні їй пенсії у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за загиблим вітчимом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію у разі втрати годувальника на її сина, за загиблим вітчимом.
Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2017 у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що 29.10.2013 було зупинено стягування аліментів на її сина з ОСОБА_5 та закінчено виконавче провадження, а тому вона не отримувала аліментів на малолітнього сина. У зв`язку з цим просить скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2017 та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у письмовому запереченні на апеляційну скаргу вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.10.2004.
Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 був розірваний згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.01.2006 (справа 2-624/06) та стягнуто аліменти з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття.
Згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 віє 16.07.2009, ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.08.2014.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.02.2017 було ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_2 .
Довідкою ТВО Начальника штабу № 982 від 23.03.2017, яка видана ОСОБА_1 , підтверджується те, що під час проходження військової служби її чоловіка полковника ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_4 , вони спільно із сином від першого шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали і вели спільне господарство.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2017 встановлено факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні померлого ОСОБА_4 , який загинув під час виконання бойових завдань 10.08.2014 в Зоні АТО.
01.06.2017 позивач звернулася до ГУПФУ у Закарпатській області щодо призначення неповнолітньому ОСОБА_10 пенсії по втраті годувальника за загиблим вітчимом ОСОБА_4 .
Відповідно до Витягу із протоколу засідання комісії для розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ГУПФУ у Закарпатській області № 51 від 07.07.2017, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника на сина ОСОБА_11 на підставі ст.34 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки згідно довідки ДВС № 1900 від 03.07.2017, ОСОБА_1 отримувала аліменти від батька дитини ОСОБА_5 до липня 2015 року, які були припиненні у зв`язку із звільненням з роботи боржника.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримувала аліменти на утримання ОСОБА_12 від батька ОСОБА_5 , а тому у неї відсутнє право на призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлим ОСОБА_4 на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на користь неповнолітнього сина.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати : пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).
Згідно ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Відповідно до положень ч.2 ст.34 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пасинок і падчерка, якщо вони не одержували аліментів від батьків, мають право на пенсію нарівні з рідними дітьми.
Аналогічні положення містяться і в ч.5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З матеріалів справи видно, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина. Дана обставина підтверджується виконавчим листом № 2-624 від 26.01.2006, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, виконавче провадження по якому було закінчено 29.10.2013 у зв`язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення повноліття дитини.
Крім того, згідно відповіді ПАТ «Укртелеком», стягнення аліментів з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 припинилося у липні 2015 році у зв`язку зі звільненням боржника з роботи.
Таким чином, аналізуючи наведені вище норми матеріального права та встановлені судом обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_2 права на призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлим ОСОБА_4 на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на його користь стягувались аліменти на його утримання від власного батька ОСОБА_5 .
Посилання апелянта на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2017 про встановлення факту перебування на утриманні та на п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» є безпідставним, оскільки до даних правовідносин слід застосовувати положення ч.2 ст. 34 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є спеціальним та передбачає право пасинки чи падчерки на отримання пенсії в разі втрати годувальника вітчима і мачухи лише за умови, якщо вони не одержували аліментів від батьків.
Крім того, наявність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не спростовує факту отримання позивачем аліментів на користь її малолітнього сина, що в свою чергу виключає можливість отримання пенсій за наведених вище умов.
Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи та вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини.
Згідно ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2017 року по справі № 303/4175/17 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст судового рішення виготовлено 21.11.17