Справа № 459/3613/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10056/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 30.12.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому з урахуванням уточнень до адміністративного позову просив відповідача врахувати період його роботи з 30.06.2006 по 02.03.2007 на державному підприємстві шахта «Бендюзька» на посаді виконуючого обов'язки головного інженера, головного механіка до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та здійснити відповідний перерахунок пенсії починаючи з 30.06.2016.

Постановою Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Сокальське об'єднане управління ПФУ Львівської області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 30 червня 2006 року по 02 березня 2007 року на державному підприємстві шахта «Бендюзька» на посаді виконуючого обов'язків головного механіка, виконуючого обов'язків головного інженера до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та здійснити відповідний перерахунок пенсії починаючи з 30 червня 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Сокальське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 1 наказу Міністерства вугільної промисловості України від 29.05.2006 №305 «Про утворення ліквідаційної комісії та здійснення заходів з ліквідації ДП «Шахта «Бендюзька» прийнято рішення про припинення діяльності ДП «Шахта «Бендюзька» шляхом його ліквідації з урахуванням особливостей установлених чинним законодавством. На ДП «Шахта «Бендюзька» з 30.06.2006 зупинено доробку підготовлених гірничими роботами запасів вугілля, що підтверджується наказом Міністерства вугільної промисловості України від 29.05.2006 №305, і це свідчить про те, що на даному підприємстві докорінно змінились умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце).

З огляду на викладене, апелянт вказує, що у Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на посадах в.о. головного механіка та в.о. головного інженера з 30.06.2006 по 02.03.2007 (8 місяців 3 дні) року до пільгового (підземного) стажу роботи за Списком №1.

При апеляційному розгляді позивач та його представник заперечили вимоги апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що з 09.03.2016 позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно трудової книжки позивача серії БТ-ІІ від 02.09.1984 видно, що 19.12.2005 його переведено на посаду виконуючого обов'язки головного механіка шахти «Бендюзька» ДП «Львіввугілля», з повним робочим днем під землею, а з 07.08.2006 - переведено на посаду виконуючого обов'язки головного інженера шахти з повним робочим днем під землею.

02.03.2017 позивача звільнено з шахти за власним бажанням.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт його перебування на атестованих посадах на ДП «Шахта «Бендюзька» з 30.06.2006 по 02.03.2007, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з записами в трудовій книжці підтверджується, що ОСОБА_1 працював з 07.08.2006 на посаді виконуючого обов'язки головного інженера шахти з повним робочим днем під землею (а.с. 11).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як видно з матеріалів справи, наказом ДЧАТ шахта «Бендюзька» від 15.07.2002 №265, у зв'язку з проведеною атестацією робочих місць на шахті затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням, що складений на підставі атестації робочих місць, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах згідно Списку №1 та №2.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що спірний період роботи позивача не може бути зараховано до пільгового стажу, у зв'язку з тим, що з 30.06.2016 була зупинена доробка підготовлених гірничими роботами запасів вугілля у зв'язку з ліквідацією шахти, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно п. 5.3 наказу Міністерства вугільної політики України № 305 від 29.05.2006 «Про утворення ліквідаційної комісії та здійснення заходів з ліквідації ДП «Шахта «Бендюзька», з 30.06.2006 зупинена доробка підготовлених гірничими роботами запасів вугілля.

Разом з тим, як видно з довідки ДП «Львіввугілля» №216 від 04.03.2016, то така видана позивачеві про те, що він працював повний робочий день під землею, у т.ч. у спірний період, і з 05.07.2001 по 02.03.2007 на підприємстві докорінно не змінилися умови і характер праці, що дають прав з на пенсію на пільгових умовах. Останні обставини не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що період роботи позивача з 30.06.2006 по 02.03.2007 на державному підприємстві шахта «Бендюзька» на посаді виконуючого обов'язки головного інженера, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 1.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у справі №459/3613/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 20.11.2017