Справа № 521/14870/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 листопада 2017 р. Справа № 521/14870/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Поліщук І.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А. І.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса капітана поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій щодо тимчасового затримання транспортного засобу та визнання неправомірними дій при оформленні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,-

в с т а н о в и Л А:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса капітана поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій інспектора патрульної поліції щодо тимчасового затримання транспортного засобу та визнання неправомірними його дій при оформленні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року адміністративній позов ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Одеса капітана поліції ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій інспектора патрульної поліції щодо тимчасового затримання транспортного засобу та визнання неправомірними його дій при оформленні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - залишено без руху.

В апеляційній скарзі, апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції, виходив з того, що вона не відповідає вимогам статті 106 КАС України, оскільки позивачем не вказаний номер засобу звязку відповідача, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; в якості відповідача не зазначений державний орган, дії посадової особи якого оскаржуються та не сплачено судовий збір.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову без руху, проте зазначає, що вони не у повній мірі відповідають нормам процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

За змістом частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Щодо залишення позову без руху з підстав невідповідності п. 3 ч. 1 ст. 106, зокрема, не зазначення номеру засобу звязку відповідача, адреси електронної пошти, якщо такі відомі, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в адміністративному позові зазначено адресу відповідача, інших даних, а саме номеру засобу звязку відповідача, адреси електронної пошти не вказано, отже такі данні позивачу не відомі .

За таких обставин, відсутні правові підстави для залишення позову без руху з зазначених підстав, оскільки Закон зобовязує надавати таку інформацію лише у разі, якщо вона відома позивачу .

Разом з цим, необґрунтованим є також залишення позову без руху з підстав не зазначення в якості відповідача державного органу, дії посадової особи якого оскаржуються, оскільки положеннями ст. 106 КАС України не встановлено спеціальних вимог щодо зазначення у адміністративному позові відповідачем - державного органу, дії посадової особи якого оскаржуються.

Колегія суддів зазначає, що відповідач - це особа, яку позивач вважає порушником його права. Спосіб захисту порушеного права обирає позивач.

Крім того, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, у разі необхідності, може, за власною ініціативою змінити або залучити належного відповідача, співвідповідача, або у якості третьої особи відповідно до ст. 52 КАС України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що для залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви повинні бути такими, що перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження у адміністративній справі та виконати обов'язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі. Суд не повинен тлумачити положення статті у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Що стосується залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені «Про судовий збір».

Відповідно до статті 3 частини 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Таким чином законодавцем встановлено, що подання конкретної позовної заяви супроводжується сплатою судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання адміністративного позову позивачем судовий збір сплачений не був.

Доводи апелянта, що судовий збір не сплачується, з посиланням на Постанову ВСУ від 13. 12. 2016 року, колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеному в Постанові від 13.12.2016 по справі 306/17/16-а, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП, статей 2, 3, 4 Закону № 3674-УІ позивач звільняється від сплати судового збору.

Проте, предметом спору в даній справі є визнання неправомірними дій щодо тимчасового затримання транспортного засобу та визнання неправомірними дій при оформленні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу « ОСОБА_4 Фе» під керувуванням ОСОБА_2

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що за подання позову до суду позивачу необхідно сплатити судовий збір.

При цьому, судом першої інстанції, помилково зазначено ставку судового збору у розмірі - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, підлягає сплаті судовий збір у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі - 0,4% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, наявні правові підстави для залишення позову без руху з підстав несплати судового збору.

Відповідно до ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень ст. 201 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав та мотивів залишення адміністративного позову без руху.

Керуючись ст. 195, 197, 199, 201, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної ухвали апеляційного суду.

В іншій частині ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова