Справа № 821/468/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2017 р. м. Київ К/800/25056/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Ловецка Т.В.,

за участю: представника позивача Ростальної І.В.,

представника відповідача Степаненко Т.М.,

представників СПрАТ «Водолій» Мартиновця М.М., Сидоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Водолій»

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року

у справі № 821/468/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросолід Інтернешнл»

до Міністерства юстиції України,

за участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 ,ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50,ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53. ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62 , ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_66, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137,ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тарасенка Андрія Володимировича, державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Шулік Альони Олександрівни, державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша Максима Володимировича, Розковерка Олександра Сергійовича та державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області Вермієнко Ілони Ігорівни, Колушкіна Володимира Володимировича, Філоненка Олександра Володимировича,

про визнання дій і наказу протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгросолід Інтернешнл» (далі - ТОВ «Украгросолід Інтернешнл») звернулось до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:

- визнати наказ Міністерства юстиції України від 17 березня 2017 року № 899/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» протиправним та незаконним;

- скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17 березня 2017 року № 899/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

- зобов'язати суб'єкта державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасувати рішення Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про скасування державної реєстрації іншого речового права від 20 березня 2017 року № 34354650, 34354586, 34354585, 34354398;

- зобов'язати суб'єкта державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень поновити ряд рішень, прийнятих у 2016 році, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасованих вказаним наказом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Сільськогосподарське приватне акціонерне товариство «Водолій (далі - СПрАТ «Водолій»), посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування судами обставин справи, просить рішення судів скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі СПрАТ «Водолій», інтересів якого стосується рішення в цій справі та яке не було залучено судом першої інстанції до участі у справі. Спірний наказ Міністерства юстиції України від 17 березня 2017 року № 899/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» відповідає вимогам закону, прийнятий з урахування всіх обставин, необхідних для цього. Також зазначає, що судами попередніх інстанцій зроблено помилкові висновки щодо пропуску СПрАТ «Водолій» строків оскарження рішень державних реєстраторів, а також щодо неповідомлення позивача про розгляд скарги СПрАТ «Водолій». Неправильним є висновок судів і з приводу посилання на справу № 665/2419/16-ц як на підставу наявності судового спору між тими ж сторонами, з того ж предмету та з тих же підстав, оскільки це не відповідає дійсності, вважає СПрАТ «Водолій». Крім того, скаржник звертає увагу, що судом апеляційної інстанції порушено логічну структуру судового рішення, відсутня логічна послідовність викладення тексту та відсутня ознака зрозумілості судового рішення. В цілому судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам до судового рішення.

В судовому засіданні представники СПрАТ «Водолій», відповідача касаційну скаргу підтримали та просили суд задовольнити її з підстав, викладених в ній, представник позивача заперечила проти касаційної скарги, просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, їх представників, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Судами встановлено, що 13 грудня 2016 року СПрАТ імені Кірова (правонаступником прав і обов'язків якого є СПрАТ «Водолій») подано до Чаплинського районного суду Херсонської області позов про визнання угод про дострокове розірвання договорів оренди недійсними.

19 грудня 2016 року ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області відкрито провадження по цивільній справі № 665/2419/16-ц за позовом СПрАТ ім. Кірова до ОСОБА_12, ОСОБА_21, ОСОБА_25, ОСОБА_42, ОСОБА_50, ОСОБА_63, ОСОБА_150, ОСОБА_122, ОСОБА_158, ТОВ «Украгросолід Інтернешенел», третя особа: приватний нотаріус Тарасенко А.В., про визнання угод про дострокове розірвання договорів оренди недійсними.

10 березня 2017 року СПрАТ ім. Кірова звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

17 березня 2017 року Комісія з питань розгляду справ у сфері державної реєстрації склала висновок за результатами розгляду скарги СПрАТ ім. Кірова від 10 березня 2017 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 березня 2017 року за № 6815-0-33-17, з доповненнями до неї від 16 березня 2017 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 16 березня 2017 року № 7589-0-33-17.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 26, пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128), Міністерством юстиції України видано спірний наказ від 17 березня 2017 № 899/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким задоволено скаргу СПрАТ ім. Кірова від 10 березня 2017 року у повному обсязі. Скасовано ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором речових прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О., державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковшем М.В., Розковерком О.С. та державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області Вермієнко І.І., Колушкіним В.В., Філоненком О.В. Також скасовано ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасенком А.В.

Висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 17 березня 2017 року встановлено наступне:

- державним реєстратором Тарасенком А. В. не було встановлено відповідність поданих для проведення державної реєстрації довіреностей вимогам законодавства, а також належним чином не перевірено наявність підстав для проведення таких реєстраційних дій та за наявності підстав для відмови в державній реєстрації не прийнято відповідних рішень, чим порушено п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також ч. 2 ст. 24 вказаного Закону;

- при проведенні державної реєстрації припинення права оренди земельних ділянок державному реєстратору Тарасенку А.В. разом з договорами про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок не було подано самі договори про оренду земельних ділянок, а також були відсутні їх сканкопії в Державному реєстрі прав, що не давало змоги встановити державному реєстратору Тарасенку А.В. чи відповідають договори про дострокове розірвання договорів оренди земельної ділянки умовам самих договорів оренди земельних ділянок, у тому числі умовам щодо порядку припинення договорів та їх розірвання та порядку повернення земельних ділянок орендодавцям згідно з умовами договорів про оренду земельних ділянок.

Також у рішенні вказується, що в результаті неправомірних дій та прийняття державним реєстратором Тарасенком А.В незаконних рішень щодо припинення права оренди земельних ділянок право оренди земельних ділянок було перереєстроване державним реєстратором Шулік А.О., державними реєстраторами Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та державними реєстраторами виконавчого комітету Каховської м Херсонської області за іншим орендарем - ТОВ «Украгросолід Інтернешнл», які, на думку Комісії, підлягають скасуванню, так як:

- державними реєстраторами взагалі не були відскановані документи ,що підтверджують повноваження особи заявника (довіреності), а також заяви про реєстрацію прав та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, а в деяких випадках взагалі не було відскановано будь-які документи, що подавались для проведення державної реєстрації прав;

- наявні випадки, коли державними реєстраторами при реєстрації у базі даних Державного реєстру прав відповідних заяв взагалі не зазначались від представника юридичної особи, який звертався для подання такої заяви про державну реєстрацію прав;

- не було отримано та/або відскановано всіх невід'ємних частин договорів оренди землі, передбачених такими договорами;

- не було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та не встановлено відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Позивач, не погодившись зі спірним наказом та діями Міністерства юстиції України, звернувся до суду з цим позовом про визнання дій, наказу протиправними, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірний наказ Міністерства юстиції України є протиправним, тому підлягає скасуванню. Такий висновок судів ґрунтується на тому, що наказ видано відповідачем з процедурними порушеннями, за наявності підстав для відмови у розгляді скарги без розгляду її по суті.

Суд касаційної інстанції вважає передчасними такі висновки судів, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Ст. 37 вказаного закону передбачено можливість оскаржити рішення державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, зокрема, до Міністерства юстиції України.

Так, Міністерство юстиції України розглядає скарги: на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Порядок № 1128 визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту, що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами.

Як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій, останні дійшли висновку про визнання протиправним та скасування спірного наказу з тих підстав, що Міністерством юстиції України порушено вимоги п.п. 5, 7, 9, 10, 11 Порядку № 1128 та ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині строку подання скарги на рішення, що оскаржується та наявної інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо закінчився встановлений законом строк подачі скарги (п. 8 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Аналогічні за своєю суттю положення містяться в п.п. 5, 7 Порядку № 1128.

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що рішення державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав може бути оскаржено до Міністерства юстиції України протягом 60 днів з моменту його прийняття. Інший випадок обрахування строку оскарження таких рішень, відповідно до цитованих норм - з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав.

Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції зроблено висновок, що СПрАТ «Водолій», звертаючись зі скаргою до Міністерства юстиції України, пропустило строк оскарження рішень державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, що відповідно до наведених норм є підставою для відмови в задоволені його скарги.

Математичний підрахунок не дає підстав вважати, що суди дійшли неправильного висновку про пропуск СПрАТ «Водолій» строку звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації, які прийняті ще в 2016 році, однак суди не дослідили обставин, коли ж СПрАТ «Водолій» дізналось чи могло дізнатися про порушення його прав цими рішеннями. Встановлення цих обставин дасть змогу з'ясувати чи дотримано СПрАТ «Водолій» строків подання скарги на рішення державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, а відтак чи могло Міністерство юстиції України розглядати його скаргу та давати оцінку таким рішенням.

П.п. 9, 10, 11 Порядку № 1128 передбачено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту; засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Згідно з висновками судів попередніх інстанцій порушення вказаних норм Порядку № 1128 Міністерством юстиції України полягає в тому, що останнім не забезпечено право позивача та третіх осіб на участь у процесі прийняття рішення комісією та відповідачем. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що позивач повідомлявся про місце і час розгляду скарги та доказів направлення на його адресу копій скарги та доданих до неї документів.

Між тим, матеріали справи містять, зокрема, лист Міністерства юстиції України від 14 березня 2017 року, вих. № 4/6815-0-33-17/19К, адресований ТОВ «Украгросолід Інтернешнл», в якому останнього повідомляється про розгляд скарги СПрАТ «Водолій», інші обставини. Проте в порушення норм процесуального права, вказаний лист та обставини, викладені в ньому, не досліджувались судами, що свідчить про передчасність висновків судів про порушення відповідачем п.п. 9, 10, 11 Порядку № 1128.

Серед іншого, рішення судів першої та апеляційної інстанцій також мотивовано тим, що відповідачем не взято до уваги факт, що 13 грудня 2016 року СПрАТ імені Кірова подано до Чаплинського районного суду Херсонської області позов про визнання угод про дострокове розірвання договорів оренди недійсними, провадження за яким відкрито ухвалою від 19 грудня 2016 року, тобто на час видання відповідачем спірного наказу існувало судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що, в свою чергу, є підставою для відмови в задоволенні скарги.

Однак такий висновок судів зроблений без дослідження обставин справи та належного його обґрунтування, оскільки суди тільки констатували, що існує спір між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі.

Суд касаційної інстанції зазначає, що висновок суду про наявність судового провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, що і в скарзі, повинен бути мотивованим. Подібна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 21-5777а15.

За таких обставин, а також за відсутності в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтованого спростування обставин, покладених в основу спірного наказу Міністерства юстиції України від 17 березня 2017 року № 899/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», висновок судів про його протиправність є передчасним.

Без з'ясування всіх вказаних обставин неможливо перевірити законність спірного наказу відповідача.

За таких обставин, судами не досліджено всі докази та неповно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, слід зауважити про слушність доводів СПрАТ «Водолій», що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам до судового рішення.

Так, п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року N 7 передбачено, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам статей 163, 165, 1833, 1834, 206, 207, 231, 232 КАС України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року N 7 за змістом пункту 3 частини першої статті 163 КАС України у мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався.

Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору.

Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

Мотивувальна частина кожного рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права і у відповідних випадках - на норми Конституції України, на підставі яких визначено права й обов'язки сторін у спірних правовідносинах, на відповідні статті КАС України та інші норми процесуального права, керуючись якими суд встановив обставини справи, права й обов'язки сторін.

Суди повинні мати на увазі, що саме лише посилання в мотивувальній частині на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається сторона при обґрунтуванні своїх вимог, не може вважатися належною юридичною кваліфікацією.

У разі необхідності в мотивувальній частині судового рішення може міститися тлумачення правової норми, на підставі якої суд ухвалює рішення або якою керується, а також повинно зазначатися, чому суд не враховує (не застосовує) положення законодавства у разі посилання осіб на такі норми для підтвердження своїх доводів чи заперечень.

Як вбачається зі змісту оскаржених рішень судів першої та апеляційної інстанцій, вони не відповідають наведених вимогам Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі». Зокрема, відсутній логічний смисл в реченнях описової частини рішення, де суд намагався встановити обставини щодо укладення договорів оренди земельних ділянок, їх розірвання; рішення містять перелік частково встановлених обставин без їх юридичної оцінки, перелік норм за відсутності їх тлумачення та висновків, зроблених за відсутності їх логічної побудови. Окремо слід звернути увагу на те, що оскаржувані судові рішення не містять не тільки мотивів неврахування окремих доказів, а й мотивів, з яких суди виходили при їх ухваленні.

Відтак, такі рішення судів не можна вважати законними і обґрунтованими як того вимагає процесуальний закон (ст. 159 КАС України).

Щодо доводів СПрАТ «Водолій» про незалучення його до участі в розгляді справи судом першої інстанції, як на підставу незаконності судових рішень, то слід зазначити про їх безпідставність, з огляду на те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснювався за участю СПрАТ «Водолій», де останнє мало змогу в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, передбачені процесуальним законом.

Отже, наведені порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій унеможливлюють постановлення законного та обґрунтованого рішення в цій справі, оскільки без їх виправлення неможливо повно, всебічно та об'єктивно дати оцінку спірному рішенню, діям відповідача.

Суд касаційної інстанції не має повноважень виправити допущені судами порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають значення для справи, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства «Водолій» задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:

Згідно з оригіналом

Помічник судді С.В. Бондар