Справа № 821/913/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/913/17
15 год. 58 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 23.12.16 р.,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 16 січня 2017 року ОСОБА_1 отримано у поштовому відділенні податкові повідомлення-рішення № від 23.12.2016 р. про нарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 401,46 грн. та за штрафними санкціями 100,36 грн.; № від 23.12.2016 р. - нарахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170 грн., прийняті повідомлення-рішення прийняті Херсонською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Херсонській області.

У вказаних повідомленнях містилося посилання на акт перевірки №1134/21-03-17- 03/НОМЕР_3 від 30.12.2015 року, який позивач ніколи не отримував і не знав про що у ньому йдеться і у чому полягає правопорушення.

Повідомлення-рішення № від 23.12.2016 р. та № від 23.12.2016 р., вважає протиправними із наступних підстав.

Виконання умов статті 79 Податкового кодексу надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Тобто перевірка була проведена протиправно, адже не було повідомлено належним чином про її початок. Не надавши наказу на проведення перевірки, було позбавлено права оскаржити такий наказ у випадку його протиправності.

Оскаржувані ППР винесені 23.12.2016 року, а в посиланні на підставу їх винесення зазначено акт перевірки №1134/21-03-17-03/НОМЕР_3 від 30.12.2015 року, який позивач ніколи отримував.

Оскаржувані ППР винесено без дотримання норм п. 86.8 ст. 86 ПКУ. Акт перевірки складено 30.12.2015 року, а ППР 23.12.2016 року.

Із інформації про пересилання на сайті Укрпошти, повідомлення-рішення складене 23.12.2016 року, але надіслано лише 03.01.2017 року. Тобто порушено порядок надсилання ППР.

Наказ про проведення перевірки та акт перевірки не може вважатися врученим, якщо поштові відправлення не вдалося вручити.

Позивач просить суд скасувати податкові повідомлення рішення № від 23.12.2016 та № від 23.12.2016 року; всі витрати із розгляду справи покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з питання отримання доходу у вигляді спадщини з 01.01.2012 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт перевірки від 23.12.2015 №1134/21-03-17-03/НОМЕР_3.

Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку наданого до Херсонської ОДПІ за IV квартал 2012 року приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу Басовим О.М., ОСОБА_1 отримано дохід у сумі 8029,16 грн. за ознакою "114" отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення. Листом від 08.07.2015 № 161/01-16 приватний нотаріус Цюрупинського районного нотаріального округу Басов О.М. підтвердив наведену інформацію відображену у податковому розрахунку. ФО ОСОБА_1 надано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 100/142 частки майна вартістю 8029,16 гривень.

ОСОБА_1 не подано декларацію про майновий стан за 2012 рік до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та не задекларовано отриманий дохід у сумі 8029,16 гривень.

За результатами перевірки Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області винесено стосовно ФО ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 23.12.2016 № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі основного платежу - 401,46 грн., штрафної санкції - 100,36 грн., № про збільшення грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі штрафної санкції - 170 гривень.

Рішенням ГУ ДФС у Херсонській області від 07.04.2017 №158/ФОП/21-22-10-01-06 про результати розгляду первинної скарги залишено без змін податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 23.12.2016 № , № .

Рішенням ДФС України від 01.06.2017 № 7121/Д/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду повторної скарги залишено без змін податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 23.12.2016 № , № .

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок гайна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. "а" п. 174.1 ст. 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на об'єкти нерухомості.

Для оподаткування доходу у вигляді спадщини передбачені ставки податку у розмірах 0%, 5% від вартості об'єкта оподаткування в залежності від ступеня споріднення ( пп. 174.2.1- 174.2.3 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України).

Згідно пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України, об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною п. 167.2 ст. 167 Податкового Кодексу, а саме 5% від вартості будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Відповідно до пункту 174.3 ст. 174 Податкового кодексу України, особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Відповідно до п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення (пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу у разі якщо контролюючий орган постійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пп. 102.2.1 п. 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано.

Відповідно до пп. "в" п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, платники податку, зокрема, зобов'язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов'язані пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Згідно з пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу).

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст. 79 Податкового кодексу України.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Дослідивши доказі у справі, суд погоджується з доводами позивача про те, що оскаржувані ППР винесено без дотримання норм п. 86.8 ст. 86 ПКУ. Акт перевірки складено 30.12.2015 року, а ППР 23.12.2016 року.

Як встановлено в судовому засіданні, повідомлення-рішення складене 23.12.2016 року, але надіслано лише 03.01.2017 року. Тобто порушено строки надсилання ППР.

Невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Аналогічну правову позицію з даного спірного питання було викладено у постанові Верховного суду України від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи не було доведено правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень, тому суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування спірних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до ч. 1. ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 23.12.2016 та № від 23.12.2016 року.

Присудити судові витрати на користь ОСОБА_1 в сумі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 листопада 2017 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.3.2