Справа № 815/6033/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 815/6033/17
УХВАЛА

24 листопада 2017 року місто Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стеценко О.О., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Ананьївської районної ради, голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2, Центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації, начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправними бездіяльності та дій, скасування рішень, поновлення на посаді, зобовязання вчинити певні дії, встановлення заборони займатися діяльністю, повязаною з функціями держави, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Ананьївської районної ради, голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2, Центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації, начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3, в якому просить суд:

- визнати протиправною діяльність та бездіяльність голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили;

- визнати протиправною діяльність начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 по реєстрації виконавчого апарату Ананьївської районної ради;

- визнати нечинним та скасувати рішення Ананьївської районної ради від 21.07.2017 року № 165-УП "Про внесення доповнень до рішення районної ради від 21.12.2015 року № 27-УІІ "Про утворення виконавчого апарату";

- визнати нечинною та скасувати Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради;

- зобовязати особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_4 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження;

- зобовязати Ананьївську районну раду, голову районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальну, моральну шкоду та судові витрати на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп.;

- встановити державному службовцю ОСОБА_2 заборону займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави;

- встановити державному службовцю ОСОБА_3 заборону займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави;

- стягнути з Ананьївської районної ради на користь позивача моральну шкоду заподіяну протиправною діяльністю головою районної ради ОСОБА_2 в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень.

Згідно п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї документів в частині позовних вимог про визнання протиправною діяльності та бездіяльності голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили, зобовязання особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_2 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження, зобовязання Ананьївської районної ради, голови районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп., встановлення державному службовцю ОСОБА_2 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, встановлення державному службовцю ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, стягнення з Ананьївської районної ради на користь позивача моральної шкоди заподіяної протиправною діяльністю голови районної ради ОСОБА_2 в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження в частині вказаних позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначені судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, субєктивного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 20.01.2017 року Балтським районним судом Одеської області було прийнято рішення по справі №491/345/16-ц, яким зокрема було поновлено позивача на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації, стягнуто матеріальну, моральну шкоду та судові витрати. Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі було допущене до негайного виконання.

На виконання рішення суду 27.01.2017 року було відкрите виконавче провадження ВП №53297917.

16.06.2017 року вищевказане виконавче провадження було закінчено, в процесі примусового виконання державним виконавцем застосовувалися штрафні санкції у звязку з невиконанням боржником вимог виконавчого документу, однак вимоги виконавчого документи не було виконано, виконавчий лист було повернуто до суду, який його видав.

Суддя зазначає, що Верховний Суд України в постанові по справі 6-435цс15 від 01.07.2015 сформулював правову позицію щодо процедури і строку виконання роботодавцем рішення про поновлення працівника на роботі.

При аналізі положень національного законодавства, Верховним Судом України було встановлено, що частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі-КЗпП України) передбачено, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно ч. 6 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню. Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», «проволока», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Отже аналіз зазначених правових норм дає підстави стверджувати, що законодавець передбачає обовязок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі. Цей обовязок полягає у тому, що роботодавець має видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає одразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Згідно частини 2 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Крім того, стаття 382 Кримінального кодексу України передбачає, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, караються штрафом від 750 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) або позбавленням волі на строк до пяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. У випадку невиконання цього обовязку добровільно, рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Згідно частини 2 статті 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, оскільки підставою звернення позивача до суду з зазначеними позовними вимогами, є невиконання рішення суду по цивільній справі, то позивач, відповідно до приписів ст. 373 ЦПК України, має право на звернення з вказаним позовом до Балтського районного суду Одеської області в порядку, визначеним Цивільно-процесуальним судочинством України.

Згідно ч.2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною діяльності та бездіяльності голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили, зобовязання особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_2 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження, зобовязання Ананьївської районної ради, голови районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп., встановлення державному службовцю ОСОБА_2 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, встановлення державному службовцю ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, не підлягають оскарженню у порядку, визначеному КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1І щодо стягнення з Ананьївської районної ради на користь позивача моральної шкоди заподіяної протиправною діяльністю голови районної ради ОСОБА_2 в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень не поєднані з вимогами вирішення публічно - правового спору, тобто спору, в якому предметом оскарження є рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, суддя дійшов висновку, що у цій частині позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо вимог позивача встановити державним службовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборону займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, суддя зазначає наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить встановити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборону займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, посилаючись на положення п.4 ч.1 ст. 84 Закону України «Про державну службу». У вищевказаній нормі законодавства вказано, що підставою для припинення державної служби у звязку із втратою права на державну службу або його обмеженням є зокрема набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо державного службовця за вчинення умисного злочину та/або встановлення заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави.

Дані положення Закону України «Про державну службу» кореспондуються з положеннями пункту 3 статті 51 Кримінального кодексу України, якою встановлено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, судом може бути застосований зокрема такий вид покарання як позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В свою чергу, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.05.2001 року №6-рп/2001 правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами кримінально процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про встановлення державним службовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, не кореспондуються з приписами ч.4 ст.105 КАС України, також не належать до юрисдикції адміністративних судів, та підлягають розгляду у порядку кримінального судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частиною 3 ст. 7 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність до правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 року зазначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право на захист судом прав юридичних та фізичних осіб, встановлює юридичні гарантії його реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-яким, не забороненим законом способом. Кожна особа має право вільно обрати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі і судовий захист. Субєкти правовідносин мають право на звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів. Право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

З урахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною діяльності та бездіяльності голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили, зобовязання особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_2 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження, зобовязання Ананьївської районної ради, голови районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп., встановлення державному службовцю ОСОБА_2 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, встановлення державному службовцю ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, стягнення з Ананьївської районної ради на користь позивача моральної шкоди заподіяної протиправною діяльністю голови районної ради ОСОБА_2 в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, роз'яснивши позивачу його право звернутись із зазначеними позовними вимогами до Балтського районного суду Одеської області в порядку цивільно-процесуального судочинства та кримінально-процесуального судочинства України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 по реєстрації виконавчого апарату Ананьївської районної ради, скасування рішення Ананьївської районної ради від 21.07.2017 року № 165-УП "Про внесення доповнень до рішення районної ради від 21.12.2015 року № 27-УІІ "Про утворення виконавчого апарату", визнання нечинною та скасування Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради суддя зазначає наступне.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позовних вимог у цій частині без руху, оскільки викладені позовні вимоги порушують вимоги, встановлені ст. 106 КАС України та виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 гривень.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем під час звернення до суду з позовною заявою, в порушення приписів ч. 3 ст. 106 КАС України, доказів сплати судового збору до суду не надано. У позовній заяві позивачем було зазначено, що відповідно до п.13 ч.2 ст.3, п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивач звільняється від сплати судового збору.

У відповідності до п.13 ч.2 ст.3 Закону України Про судовий збір судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи висновок судді про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 у частині позовних вимог про визнання протиправною діяльності та бездіяльності голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили, зобовязання особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_2 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження, зобовязання Ананьївської районної ради, голови районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп., встановлення державному службовцю ОСОБА_2 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, встановлення державному службовцю ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, стягнення з Ананьївської районної ради на користь позивача моральної шкоди заподіяної протиправною діяльністю голови районної ради ОСОБА_2 Анатолійовича в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, суддя дійшов висновку, що підстави звільнення від сплати судового збору відсутні, а отже сплата судового збору має здійснюватися за правилами абз. 2 ч. 3 ст. 6, п.п. 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду доказів сплати судового збору у повному обсязі за три вимоги немайнового характеру в розмірі 1920 гривень на рахунок Одеського окружного адміністративного суду (Отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923, Банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, Код банку отримувача (МФО) 828011, Рахунок отримувача 4005, Код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються: ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі, та зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач просить визнати нечинною та скасувати Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради.

Згідно ч. 4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити зокрема вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Суддя звертає увагу позивача, на те що Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обовязків для осіб, тому не може бути предметом спору.

Таким чином, позивачу необхідно визначити зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України позивач надає докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Позивач просить визнати протиправною діяльність начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 по реєстрації виконавчого апарату Ананьївської районної ради, в обґрунтування вищевказаної вимоги зазначає, що рішення Ананьївської районної ради від 21.07.2017 року № 165-УП "Про внесення доповнень до рішення районної ради від 21.12.2015 року № 27-УІІ "Про утворення виконавчого апарату" було попередньо узгоджене з начальником центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3, однак на підтвердження даного факту позивачем не надано доказів, а також не надано доказів в обґрунтування протиправності дій начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3, також не було вказано причин неможливості наданню суду таких доказів. .

Суддя звертає увагу позивача, що ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд сприяє вказаному обовязку сторони лише якщо сторона не може самостійно надати докази з зазначенням причин неможливості їх надання, що співвідноситься зі ст.106 КАС України щодо вимог до позовної заяви. Проте позивач не навів жодного обґрунтування з наданням відповідних доказів щодо неможливості виконати свій обовязок.

Згідно зі ст.108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При таких обставинах адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 по реєстрації виконавчого апарату Ананьївської районної ради, скасування рішення Ананьївської районної ради від 21.07.2017 року № 165-УП "Про внесення доповнень до рішення районної ради від 21.12.2015 року № 27-УІІ "Про утворення виконавчого апарату", визнання нечинною та скасування Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17, ст.21, ст.105, ст. 106, ст. 108, ст.109, ст. 160, 165 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправною діяльності та бездіяльності голови Ананьївської районної ради ОСОБА_2 по виконанню рішень Балтського районного суду від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року, які набрали законної сили, зобовязання особисто голову Ананьївської районної ради ОСОБА_2 негайно поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника Ананьївського районного бюро технічної інвентаризації з 24.06.2011 року по 12.09.2013 року та з 03.12.2013 року шляхом винесення відповідного розпорядження, зобовязання Ананьївської районної ради, голови районної ради ОСОБА_2 в місячний термін виконати рішення Балтського районного суду Одеської області від 04.06.2015 року та від 20.01.2017 року в частині перерахування ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судових витрат на загальну суму 682825,74 (шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот двадцять пять) гривень 74 коп., встановлення державному службовцю ОСОБА_2 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, встановлення державному службовцю ОСОБА_3 заборони займатися діяльністю, повязаною з виконанням функцій держави, стягнення з Ананьївської районної ради на користь позивача моральної шкоди заподіяної протиправною діяльністю голови районної ради ОСОБА_2 в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій начальника центра надання адміністративних послуг Ананьївської районної державної адміністрації ОСОБА_3 по реєстрації виконавчого апарату Ананьївської районної ради, скасування рішення Ананьївської районної ради від 21.07.2017 року № 165-УП "Про внесення доповнень до рішення районної ради від 21.12.2015 року № 27-УІІ "Про утворення виконавчого апарату", визнання нечинною та скасування Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію виконавчого апарату Ананьївської районної ради залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом подання доказів сплати судового збору у повному обсязі та/чи письмових доказів безпосередньо до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду (вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, тел./факс 705-57-85, тел./факс суду 705-57-55, е-mail: ) в пятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та розяснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 4 ст. 107 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Стеценко О.О.