Справа № 572/1676/17
Суддя: Слободянюк Б.К.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/1676/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Слободянюк Б.К. при секретарі Кудіній А.Р., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Сарни справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмови у виплаті пенсії та зобовязання відновити нарахування та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною відмову ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у виплаті йому пенсії за віком та зобовязати відповідача відновити нарахування та виплату пенсії з 01 січня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21 лютого 2013 року він перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і після призначення пенсії він продовжував працювати на посаді керівника апарату ОСОБА_4 РДА, яка відноситься до посади державного службовця, внаслідок чого йому було призупинено виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року йому було поновлено виплату пенсії за віком з 25 вересня 2015 року, яка йому виплачувалася з 25 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

З 01 січня 2017 року відповідач припинив виплату пенсії у звязку із набранням чинності Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів від 06.12.2016 № 1774, а 19 червня 2017 року незаконно на його думку відмовив у відновленні пенсійних виплат, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, а за участі його представника ОСОБА_1, позов підтримав в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення згідно позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, про що подала заперечення, згідно яких дала пояснення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області з 21 лютого 2013 року та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до 01 квітня 2015 року, також судом встановлено, що він працює керівником апарату ОСОБА_4 РДА, що підтверджується поясненнями сторін.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2016 року було визнано протиправними дії Управління ПФУ в ОСОБА_4 районі Рівненської області щодо невиплати пенсії за віком з 25 вересня 2015 року ОСОБА_3 та зобовязано Управління ПФУ в ОСОБА_4 районі Рівненської області відновити нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 25 вересня 2015 року, яку відповідач виконав.

Згідно ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати на посаді керівника апарату ОСОБА_4 РДА Рівненської області, яка віднесена до посади державного службовця.

У зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 06 грудня 2016 року, позивачу, як пенсіонеру, який працює на посаді державного службовця, виплату пенсії було припинено з 01 січня 2017 року, в звязку з чим він 12 червня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про відновлення виплати пенсії за віком.

Листом від 19 червня 2017 року відповідач відмовив позивачу у відновленні виплати пенсії за віком, посилаючись на те, що в звязку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06 грудня 2017 року, яким були внесені зміни в ст..47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст..37 Закону України «Про державну службу», ст. 58 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », ст.. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому немає підстав для відновлення виплати пенсії. Період припинення виплати пенсії становить з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року , який не був предметом розгляду в суді при винесенні постанови від 10 травня 2016 року.

Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності 01 квітня 2015 року, встановлюється особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам. Внесеними цим Законом змінами до ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у період з 01 січня 2015 по 31 грудня 2015 особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/довічне грошове утримання не виплачуються.

Тобто, у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами ("Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), станом на 01 квітня 2015 року, то починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їм не проводиться.

Разом з тим, пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" відповідний закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, і таким чином у зв'язку з цим з вказаної дати втратили чинність, зокрема норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначались.

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ, яким було внесено зміни до ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого тимчасово у період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/довічне грошове утримання не виплачуються.

Також, з 01 січня 2017 року набрав чинності п.10 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, згідно з яким п.22, в абзаці другому ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"слова і цифри" у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"; в абзаці третьому ст.47 слова "які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу" замінити словами і цифрами "які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України"; в абзаці шостому ст.4 цифри "2017" замінено цифрами "2018".

Вказана норма на час виникнення спірних правовідносин є діючою та у встановленому законом порядку не визнавалась неконституційною.

Враховуючи те, що з 01 січня 2017 року позивач продовжує працювати на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", і в цей період стаття 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" містить застереження щодо виплати будь-якого виду пенсії, суд дійшов висновку про те, що відповідач, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії позивачу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року у справі № К/800/9551/17.

При вирішенні спірних правовідносин судом враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

В звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач відмовляючи позивачу у відновленні пенсії діяв правомірно, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга через Сарненський районний суд протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя .