Справа № 815/4777/17
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4777/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом (а.с.25-30) до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , у якому просив визнати протиправним та скасувати п.3 наказу №352 від 23.08.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову невідповідність».

Позивач зазначив, що він проходить військову службу на посаді головного старшини 1 польового вузлу зв`язку військової частини НОМЕР_1 . На підставі наказу командира військової частини №168 від 11.08.2017 року він знаходився у відпустці з 11.08.2017 року строком на 15 діб.

16.08.2017 року командиром частини НОМЕР_1 поставлено задачу отримання зі складу КЕВ м. Одеси будівельних матеріалів для проведення поточного ремонту сховища автомобільної техніки 1 польового вузлу зв`язку в/ч НОМЕР_1 згідно наряду №2052 від 10.08.17 року, який був виписаний на його ім`я. Команду про необхідність виїзду та отримання будівельного матеріалу зі складу КЕВ під час відпустки, йому надав в усному порядку тимчасово виконуючий обов`язки начальника 1 польового вузла зв`язку майор ОСОБА_3 , тому він виїхав до КЕВ м. Одеси задля отримання будівельних матеріалів.

Позивач зазначив, що відношення до особового складу військової частини НОМЕР_2 , який здійснював завантаження будівельних матеріалів, не мав жодним чином. Виділена робоча команда для виконання наказу щодо отримання будівельних матеріалів була у військовій частині та старшим команди призначено молодшого сержанта ОСОБА_4 , також було виділено вантажний автомобіль з роти матеріального забезпечення Урал 4320 вн 7051 А5, водій старший солдат ОСОБА_5 та старший машини молодший сержант ОСОБА_4 .

Після завантаження автомобілю будівельним матеріалом старший команди молодший сержант к/с ОСОБА_4 вибув з майном на автомобілі Урал 4320 вн НОМЕР_3 до військової частини.

ОСОБА_1 зазначив, що особовий склад команди не зміг поміститись у вищезазначений автомобіль, тому він посадив останніх у власний автотранспорт з метою перевезення до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 . Виїхавши на автомобільну дорогу «Одеса - Київ» солдат ОСОБА_6 звернувся з проханням до нього про зупинку біля відділення Нової Пошти та отримав згоду. Під час перетинання проїжджої частини дороги зустрічного руху у солдата ОСОБА_6 злетів головний убір, повернувшись за ним він був збитий на смерть цивільним автомобілем марки BMW.

23.08.2017 року за результатами проведеного службового розслідування за фактом загибелі солдата ОСОБА_6 16.08.2017 року відповідачем виданий наказ №352, відповідно до п.3 якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову невідповідність».

Зазначений наказ йому було доведено лише 28.08.2017 року, з матеріалами службового розслідування його ознайомлено не було, бесіди не проведено.

Позивач вважає, що дисциплінарне стягнення накладене на нього безпідставно та незаконно, у порушення вимог Дисціплінарного статуту ЗСУ, відповідно до ст.45 якого у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. Види дисціплінарних стягнень визначені ст.62 Дисциплінарного статуту.

Також позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що був порушений порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту, зокрема згідно зі ст. 86 Дисциплінарного статуту у разі проведення службового розслідування після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. З ним бесіда не проводилась.

Крім того, були порушені вимоги Інструкції, йому не під час службового розслідування не надано можливість подавати документи, порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, для обґрунтування своєї позиції. Бесіда з ним його безпосереднім начальником не проводилась.

Відповідно до п.4.1 Інструкції за результатами службового розслідування складається акт, у якому серед інших обов`язково зазначаються обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину, заперечення, клопотання особи, стосовно якої проведено розслідування. Цих обов`язкових вимог, передбачених Інструкцією, не дотримано.

У самому наказі від 23.08.2017 року не вказано які статті статуту ЗС України ним порушено, командир частини у наказі обмежився лише вказівкою «за незадовільне виконання функціональних та службових обов`язків», які саме службові обов`язки ним не виконано під час перебування у черговій щорічній відпустці не зазначено.

Позивач стверджує, що він ніяким чином не міг порушувати та не порушував вимоги Статуту Збройних Сил України.

Позивач вважає, що оскаржуваний наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді «попередження про неповну службову невідповідність» №352 від 23.08.2017 року винесений відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, з порушенням вимог Дисциплінарного статуту ЗС України та відомчої Інструкції, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу просив задовольнити.

Представник позивача у судовому засідання підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, підтримала надані до суду заперечення на позов (а.с.109-113), в яких вимоги позивача вважала безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача зазначила, що 16.08.2017 року командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 було поставлено задачу підлеглому особовому складу отримати будівельні матеріалів з КЕВ м.Одеса, для господарських потреб. З особового складу 1 польового вузла зв`язку виділили робочу команду та призначили старшого робочої команди молодшого сержанта ОСОБА_4 , також був виділений автомобіль Урал-4320, водій - старший солдат ОСОБА_5 та старший машини молодший сержант ОСОБА_4 . Всі були проінструктовані по мірам і заходам безпеки.

Наряд на отримання будівельних матеріалів був виписаний 10.08.2017 №2052 на ім`я старшого прапорщика ОСОБА_1 , що вимагало його присутності під час оформлення документів для отримання будівельних матеріалів, але після оформлення документів ОСОБА_1 мав можливість поїхати додому, так як потреба його присутності відпала, а робоча команда у свою чергу займалась завантаженням виділених будівельних матеріалів. Відношення до особового складу робочої команди, яка була виділена для завантаження будівельних матеріалів старший прапорщик ОСОБА_1 , якій знаходився у відпустці, не мав.

Після завантаження будівельними матеріалами автомобіль Урал-4320, убув до військової частини НОМЕР_1 . Особовий склад робочої команди залишився на території КЕВ м. Одеси, Після чого старший прапорщик ОСОБА_1 посадив особовий склад робочої команди у свій особистий автомобіль з метою перевезення до розташування військової частини НОМЕР_1 , та таким чином на думку представника відповідача старший прапорщик ОСОБА_1 , самостійно взяв на себе відповідальність по перевезенню особового складу робочої команди, як військовослужбовець, старший за військовим званням, так, і учасник дорожнього руху - водій транспортного засобу, на якому перевозили особовий склад робочої команди.

Далі, рухаючись у напрямку військової частини по трасі «Одеса-Київ», до ОСОБА_1 звернувся солдат ОСОБА_6 з проханням про зупинку автомобіля біля відділення №1 Нової Пошти, на що ОСОБА_1 погодився та зупинив автомобіль у забороненому місці з порушенням правил дорожнього руху та дозволив солдату ОСОБА_6 , як старший за військовим званням, перетнути шосе у напрямку до відділення Нової Пошти, у забороненому місці, внаслідок чого, на солдата ОСОБА_6 скоїв наїзд автомобіль марки BMW, від отриманих травм солдат ОСОБА_6 загинув.

У військовій частині НОМЕР_2 проведено службове розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_6 , старший прапорщик ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності - попередження про неповну службову відповідність, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2017 року №352.

Представник відповідача зазначив, що при притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача діяв у відповідності до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою накази Міністра оборони України від 15.03.2004 року №82 (далі Інструкція).

Доводи позивача представник відповідача вважав необґрунтованими, оскільки перебування військовослужбовця у відпустці жодним чином не звільняє його від виконання законів України та інших нормативних актів, якими військовослужбовці керуються у повсякденному житті та службовій діяльності.

Також представник відповідача вважає необґрунтованими доводи позивача щодо порушення порядку проведення службового розслідування. На думку представника відповідача у старшого прапорщика ОСОБА_1 та інших фігурантів службового розслідування стосовно смерті солдата ОСОБА_6 відібрані пояснення, які є у матеріалах справи. У разі потреби витребування та надання додаткових відомостей у службовому розслідуванні старший прапорщик ОСОБА_1 міг особисто звернутись до командування військової частини НОМЕР_2 через стройову частину або за допомогою поштового зв`язку (замовні листи). Клопотань та заперечень ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування не надходило; обтяжуючих або пом`якшуючих обставин посадовою особою яка провела розслідування - не встановлено.

Що стосується посилання позивача на не проведення з ним бесіди відповідно до п.4.3 Інструкції, то воно не може бути прийнято до уваги, оскільки Законом України від 16.03.2017 року №1952-УІІІ були внесені зміни до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказом Міністра оборони України від 12.05.2017 №263 були внесені зміни до Інструкції, внаслідок чого з цих нормативних актів була виключена норма про бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, за результатами службового розслідування.

Після повернення з відпустки старшого прапорщика ОСОБА_1 02.09.2017 року під особистий розпис ознайомили з матеріалами службового розслідування та довели наказ від 23.08.2017 року №352 про притягнення його до службової відповідальності.

Основою притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прапорщика ОСОБА_1 стало порушення ним правил дорожнього руху, тобто тих правил, які він, як військовослужбовець повинен дотримуватись, що спричинило загибель військовослужбовця, за якого він був відповідальний у момент перевезення робочої команди до розташування військової частини НОМЕР_1 .

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, суд встановив, що позивач у званні старшого прапорщика проходить військову службу на посаді головного старшини 1 польового вузлу зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу командира військової частини №168 від 11.08.2017 року ОСОБА_1 знаходився у відпустці з 11.08.2017 року строком на 15 діб.

16.08.2017 року на трасі «Одеса-Київ» трапився нещасний випадок та загинув солдат ОСОБА_6 .

Наказом №328 від 16.08.2017 року командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 призначено службове розслідування по факту загибелі ОСОБА_6 , яке доручено заступнику військової частини підполковнику ОСОБА_7 (а.с.35).

За результатами службового розслідування складений Акт, якій затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 23.08.2017 року (а.с.36-37).

Згідно з Актом службового розслідування одним із завдань командира в/ч НОМЕР_1 на 16.08.2017 року було отримання зі складу КЕВ м. Одеса будівельних матеріалів. Для виконання наряду було виділено автомобіль Урал-4320, водій - старший солдат ОСОБА_5 та старший машини молодший сержант ОСОБА_4 . Від 1 ПВЗ була виділена робоча команда. Особовий склад був проінструктований по мірах безпеки тимчасово виконуючим обов`язки начальника 1 ПВЗ ОСОБА_3 . Старшим робочої команди призначений молодший сержант ОСОБА_4 .

В Акті службовим розслідуванням зазначено, що з пояснень свідків було з`ясовано, що документи на отримання будівельних матеріалів були виписані на старшого прапорщика ОСОБА_1 , що вимагало його присутності. На той час він знаходився у відпустці та тримав на особистому контролі виконання даного наряду тому, що були визначені строки по відновленню автомобільного сховища 1 ПВЗ. З`ясувавши, що вантажний автомобіль виїхав за територію в/ч для отримання будівельного майна згідно даного наряду, ОСОБА_1 виїхав на власному автомобілі до складу для належного оформлення документів.

Після завантаження автомобіль виїхав з майном до в/ч, а старший прапорщик ОСОБА_1 посадив особовий склад робочої команди у свій автомобіль з метою перевезення їх до в/ч. На трасі «Одеса-Київ» солдат ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_1 про зупинку біля відділення Нової Пошти та отримав згоду. Порушивши правила дорожнього руху, ОСОБА_1 зупинив автомобіль у невстановленому місці напроти відділення Нової Пошти та дозволив солдату ОСОБА_6 перетнути проїжджу частину у забороненому місці для отримання поштового відправлення. Під час перетину проїжджої частини зустрічного руху у солдата ОСОБА_6 злетів головний убір, повертаючись за ним, його збив цивільний автомобіль марки ВМW та солдат ОСОБА_6 загинув.

Актом запропоновано, зокрема, головному старшині 1 польового вузлу зв`язку військової частини НОМЕР_1 старшому прапорщику ОСОБА_1 за незадовільне виконання функціональних та службових обов`язків, а також за порушення правил дорожнього руху оголосити попередження про неповну службову невідповідність.

25.08.2017 року командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 виданий наказ №352 «Про результати службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_6 », яким головному старшині 1 польового вузлу зв`язку старшому прапорщику ОСОБА_1 за незадовільне виконання функціональних та службових обов`язків, а також за порушення правил дорожнього руху оголосити попередження про неповну службову невідповідність (а.с.82-84).

Правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються порядку проходження військової служби.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно преамбули Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року (далі ДС ЗСУ), він визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, та його дія поширюється, зокрема, на Державну прикордонну службу України.

Статтею 1 ДС ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст.45 Статуту підставою для накладення дисциплінарного стягнення є невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Згідно ст.83 ДС ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Видами дисциплінарних стягнень, які відповідно до ст.62 ДС ЗСУ можуть бути накладені на прапорщиків є: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження старших прапорщиків (старших мічманів) у військовому званні на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання прапорщик (мічман), старший прапорщик (старший мічман) із звільненням з військової служби у запас.

Відповідно до ст.84 ДС ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 ДС ЗСУ встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Зі змісту ст.ст.84,85 ДС ЗСУ службове розслідування призначається відносно конкретного військовослужбовця, якого командир вирішив притягти до дисциплінарної відповідальності з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року №82 затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, згідно з п.1.1. якої вона визначає підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку).

Таким чином, оскільки службове розслідування призначається відносно конкретного військовослужбовця (військовослужбовців), відповідно у нього виникають права встановлені п.2.2 Інструкції, відповідно до якої особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.

Судом встановлено, що службове розслідування було призначено за фактом загибелі солдата без визначення військовослужбовців, відносно яких воно проводиться.

Інструкція у відмінності від ДС ЗСУ пунктом 1.5 встановлює, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

Тобто Інструкція дозволяє командиру призначити службове розслідування без визначення військовослужбовців, відносно яких воно проводиться, але це може бути лише у випадку, якщо така особа не встановлена, проте у випадку загибелі солдата ОСОБА_6 такі військовослужбовці були відомі. Суд вважає, що не зазначення їх у наказі про проведення службового розслідування фактично позбавляє їх відповідної обізнаності щодо рішення командира притягнути їх до дисціплінарної відповідальності та відповідно прав, встановлених п.2.2 Інструкції.

Пунктом 3 Інструкції встановлений предмет службового розслідування. Розслідуванням повинно бути встановлено, зокрема: наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного.

Відповідно до пп.4.1 п.4 Інструкції за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: - посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; - підстави службового розслідування; - час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); - обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;- заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; - пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; - інші заходи, які пропонується здійснити.

Дослідивши Акт проведення службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_8 , на підставі якого прийнятий оскаржуваний наказ, суд дійшов до висновку про складення його з порушеннями вимог п.3,4 Інструкції.

В Акті службового розслідування відсутні відомості, які повинні були відображені в ньому відповідно до вимог Інструкції. В Акті службового розслідування та в оскаржуваному наказі не зазначено, які службові обов`язки та нормативно-правові акти порушені позивачем, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо його неправомірності, з посиланням на те, що у самому наказі від 23.08.2017 року не вказано які статті Статуту ЗС України ним порушено, які саме службові обов`язки ним не виконано під час перебування у черговій щорічній відпустці. Порушення ним правил дорожнього руху не є порушенням Статуту Збройних Сил України.

Згідно з наказом від 25.08.2017 року №352 «Про результати службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_6 » головному старшині 1 польового вузлу зв`язку старшому прапорщику ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну службову невідповідність за незадовільне виконання функціональних та службових обов`язків, а також за порушення правил дорожнього руху, але ні в наказі, ні акті службового розслідування не зазначено які саме функціональні та службові обов`язки незадовільно виконував позивач. Порушення правил дорожнього руху є адміністративним правопорушенням, проте в наказу не наведено обґрунтувань накладення на позивача за вказане порушення дисциплінарного стягнення.

В Акті службового розслідування та оскаржуваному наказі зазначені лише фактичні обставини щодо отримання 16.08.2017 року військовою частиною будівельних матеріалів та загибелі солдата ОСОБА_6 та не визначені конкретні неправомірні дії військовослужбовців, вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення.

Ст.62 ДС ЗСУ містить перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прапорщиків, але оскаржуваний наказ не містить жодного обґрунтування щодо застосування до позивача стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наказ №352 від 23.08.2017 року про притягнення до дисциплінарної ОСОБА_1 у вигляді дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову невідповідність» є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач не довів правомірність наказу №352 від 23.08.2017 року щодо накладення на позивача ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення вигляді «попередження про неповну службову невідповідність».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.3 наказу №352 від 23.08.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного старшину 1 польового вузлу зв`язку військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 у вигляді дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову невідповідність».

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.