Справа № 804/2838/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/2838/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 року

справа № 804/2838/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ ГРУПС»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №804/2838/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ ГРУПС» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановиВ:

В обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що під час складання податкової накладної на поставку товару ФГ «РОДИНА ПЛЮС» було зазначено, що покупець не є платником податку, проте в подальшому було з’ясовано. що на час поставки товару ФГ «РОДИНА ПЛЮС» вже було платником ПДВ, у зв’язку з чим були внесені коригування до первісної податкової накладної №8 від 31.01.2017р. та зареєстровано нову податкову накладну №9 від 31.01.2017р. У зв’язку з цим, було і проведено коригування грошових зобов’язань з ПДВ за січень 2017 року, у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок. З цих підстав, позивач вважає, що ним не було занижено грошових зобов’язань з ПДВ, а висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки є неправомірними, внаслідок чого, прийняте податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована обґрунтованістю висновків Акту перевірки, і як наслідок, правомірністю податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ «АЙТІ ГРУПС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування судом обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення даного спору, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позову у повному обсязі. Апеляційна скарга, фактично, обґрунтована доводами адміністративного позову. Позивач наполягає, що ним дотримані законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, визначені статтями 192 та 198 ПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник контролюючого органу просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.03.2017 року повноважними особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «АЙТІ ГРУПС» за січень 2017 року, за результатами якої складено Акт №821/04-62-1201/38361023 від 22.03.2017р. (а.с.7-9) (далі по тексту – Акт перевірки).

В Акті перевірки зроблено висновок про заниження суми податкових зобов’язань, заявлених у податковій декларації за січень 2017 року. Такий висновок обґрунтований наступним:

Тобто, розрахунок коригування складено платником саме у зв’язку зі зміною вартості та кількості поставленої продукції.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.01.2017 року між ФГ «Родина Плюс» (замовник) та ТОВ «Айті Групс» (підрядник) було укладено договір підряду №30/1 (а.с.12-16), за умовами якого замовник доручає, а підрядник в межах договірної ціни приймає на себе обов’язок на власний ризик, у відповідності з умовами даного договору виконати роботи з монтажу безкаркасного оцинкованого ангару 15х40х5,5 площею 600кв.м. на території замовника за адресою с.Ільїнка, Луганська область, Троїцький район.

Згідно з п.1 Договору оцинковану сталь для виробництва ангару придбаває підрядник за кошти замовника. Пунктом 3.2 визначено, що Замовник здійснює авансові платежі в рамках Договору для придбання Підрядником усіх необхідних для виконання робіт матеріалів і механізмів.

Слід зазначити, що на момент укладення Договору, ФГ «РОДИНА ПЛЮС» було платником ПДВ, як це зазначено безпосередньо в самому Договорі у розділі 13 «Місцезнаходження і реквізити сторін» (а.с.16)

Згідно Додатку №1 до Договору, Сторони домовились про наступний графік проведення виплат:

350’ 000грн. передоплати на матеріали, які необхідні для підготовки і подальшого монтажу ангару, воріт та їх доставку – протягом п’яти днів з моменту укладення Договору

80’ 000грн. передоплати на матеріали, які необхідні для підготовки і подальшого монтажу ангара, воріт та їх доставку – протягом трьох днів з моменту поставки матеріалів Замовнику Підряднику

130’ 000грн. оплати за фактом установлення купола ангара – протягом трьох днів з моменту приймання Замовником робіт з установки купола

50’ 000грн. оплати по завершенню робіт – протягом п’яти днів з моменту підписання акта виконаних робіт (а.с.17)

30.01.2017 року ТОВ «АЙТІ ГРУПС» виписало ФГ «РОДИНА ПЛЮС» рахунок фактуру №16 на придбання сталі оцинкованої 1,0 х 1000 цинк 275 кількістю 13 тон на загальну суму 351’000,00грн., в тому числі ПДВ 58’ 500грн. (а.с.19)

Згідно з випискою по рахунку 31 січня 2017 р. ТОВ «АЙТІ ГРУПС» отримано від ФГ «Родина Плюс» кошти у розмірі 351 000,00грн., в тому числі 58 500,00грн. ПДВ (а.с.20).

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Пунктом 187.1. ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації що засвідчує факт перетинання митного кордону України, яка оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Враховуючи, що кошти від Замовника, позивачем були отримані 31.01.2017 року, то, відповідно, саме у цей час і виникли у позивача податкові зобов’язання зі сплати податку на додану вартість.

В наступному, з’ясувавши про наявність помилки у виписаній податковій накладній, Позивачем прийнято рішення про необхідність її виправлення шляхом подачі Розрахунку коригування кількісних та вартісних показників, як це передбачено податковим законодавством.

Проте, у поданих Розрахунках коригування кількісних і вартісних показників за №2 від 14.02.2017 року, а так само і за №131 від 31.01.2017 року, позивачем вказано причину коригування п.192.1 ПКУ, як зміна вартості і кількості поставлених товарів (а.с.22-24) Вказаними Розрахунками позивач, фактично, обнулив як постачання товарів, так і грошові зобов’язання з ПДВ.

При цьому, як в адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі, Позивач наголошує, що у період з дати складання податкової накладної №8 і до дати складання нової податкової накладної №9 не відбулася зміна суми компенсації вартості товарів/послуг, зазначених у податковій накладній №8.

Відповідно до абзаців першого та шостого п.192.1 ст.192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов’язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Отже, законодавцем передбачена можливість внесення коригувань до податкової накладної. І такі коригування можуть бути пов’язані: 1) зі зміною суми компенсації вартості поставлених товарів, включаючи повернення суми попередньої оплати; 2) зі зміною кількості поставлених товарів, включаючи повернення товарів/послуг особі, яка їх надала; 3) у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов’язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. При цьому, у перших двох випадках, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

В даному випадку, ані податковим органом, ані судом не встановлено, що між сторонами відбулась зміна компенсації вартості або кількості поставлених товарів, тобто, фактично, мало місце допущення помилки при складанні податкової накладної, у тому числі не пов’язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Слід зазначити, що допущення такої помилки не впливає на період виникнення податкових зобов’язань – тобто дату перерахування коштів як передоплату на матеріали – 31.01.2017р. Відповідно, такі податкові зобов’язання у позивача виникли у січні 2017 року, повинні бути відображені у декларації з ПДВ звітного періоду їх виникнення (січень 2017 року), і підстави для їх зменшення у податковій звітності відсутні.

При цьому, слід зазначити, що належним чином оформлена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна вимагається для формування податкового кредиту, а не податкових зобов'язань. Тобто, дата реєстрації як податкової накладної, так і Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників має значення для формування податкового кредиту отримувача товарів (робіт, послуг), яким є ФГ «РОДИНА ПЛЮС».

Тобто відображення податкових зобов'язань, на відміну від податкового кредиту, не вимагає належним чином оформленої та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками податкового органу про неправомірність зменшення позивачем сум податкових зобов’язань з ПДВ за січень 2017 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду. Посилання позивача, що ним дотримані законні підстави для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, визначені статтями 192 та 198 ПК України є безпідставними, оскільки в межах розгляду даної справи, правильність формування ТОВ «АЙТІ ГРУПС» податкового кредиту, не є предметом спору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст.205 ст. 206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АЙТІ ГРУПС» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №804/2838/17 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 20 листопада 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник