Справа № 815/4228/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4228/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.,

секретар судового засідання Станкова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування наказу №88 від 16.06.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання дій командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення його до матеріальної відповідальності протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2017 року № 88 Про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення на загальну суму 17128,97 грн. в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності, як незаконного.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 23 червня 2001 року. З 06 грудня 2014 року виконує обов`язки начальника штабу першого заступника начальника польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, у грудні 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 працював представник Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України щодо перевірки фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01 грудня 2013 по 08 грудня 2016 року. За результатами проведеного аудиту було виявлено переплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 17128,97 грн., а саме: трьом військовослужбовцям, у яких згідно переліку змін до штату військової частини НОМЕР_1 змінилися назви посад, але зміни до Номенклатури протягом 2014-2016 року не були розроблені особами, які за це відповідають, про що відповідно представником Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України вказано у звіті про результати аудиту. Відповідно до пропозицій Звіту аудиту, командиром військової частини НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, згідно з яким позивача притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 4282,24грн. Позивач вважає дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення його до матеріальної відповідальності протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, а наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16 червня 2017 року № 88 Про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення на загальну суму 17128,97 грн. в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності незаконним.

Представник відповідача надав до суду заперечення (а.с.56-58), відповідно до яких пояснив, що зміни та доповнення до Номенклатури посад на протязі 2014-2016 років за посадами командира військової частини по роботі з особовим складом - начальника відділення, старшого офіцера і офіцера відділення по роботі з особовим складом режимно-секретним органом військової частини не розроблялись, командиром військової частини НОМЕР_1 не затверджувались та на погодження Служби безпеки України в Одеській області не подавались. Майор ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 11.01.2016 року про організацію проведення щорічної перевірки МНСІ був призначений головою комісії. В період з 18.01.2016 року по 30.01.2016 року був складений план роботи комісії по якому вона працювала. Відповідно до пояснювальної записки позивача недоліків під час перевірки комісії та втрат таємних документів не було.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за його відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до витягу з послужного списку на військовослужбовця майора ОСОБА_3 від 15.06.2017 року № 193, позивач з 23.06.2001 року проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Одеса. З 06.06.2014 року по теперішній час позивач займає посаду начальника штабу першого заступника начальника польового вузла зв`язку, ВОС-1210003 (а.с.6).

14.03.2017 року співробітниками Департаменту внутрішнього аудиту Південного територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України складено звіт про результати аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.12.2013 року по 08.12.2016 року, відповідно до якого: Перевіркою правильності виплати військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 надбавки до посадового окладу, яка передбачає доступ до державної таємниці та які постійно працюють з матеріальними носіями інформації встановлено, що в порушення вимог п. 14 Інструкції № 50 (зі змінами), вимог п.п. 49-51 постанови КМУ від 18.12.2013 року № 939 та роз`яснення Головного фінансово-економічного управління ГШ Збройних Сил України від 23.07.2014 року № 346/2/2756 надбавка за роботу з таємними документами виплачувалась за посадами заступника командира військової частини по роботі з особовим складом; старшого офіцера та офіцера відділення по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , які не були передбачені Номенклатурою погодженою 04.01.2012 року з Службою безпеки України в Одеській області і затвердженою 05.01.2012 року командиром військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку зі змінами до штату на зазначені вище посади наказами командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 18.12.2013 року № 637, від 24.01.2014 року №28 і наказом Міністра оборони України від 21.06.2014 року № 328 призначені та приступили до виконання обов`язків за посадою згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2013 року № 280, від 12.02.2014 року № 35, від 23.06.2014 року № 140 відповідно: підполковник ОСОБА_4 , капітан ОСОБА_5 , старший лейтенант ОСОБА_6 .

Зміни та доповнення до номенклатури на протязі 2014-2016 років за посадами командира військової частини по роботі з особовим складом - начальника відділення, старшого офіцера і офіцера відділення по роботі з особовим складом (режимно-секретним органом) військової частини не розроблялись, командиром військової частини НОМЕР_1 не затверджувались та на погодження Служби безпеки України в Одеській області не подавались.

Станом на 07.12.2016 року зазначені посади не включені до основної Номенклатури та не погоджені зі СБУ і не затверджені командиром військової частини.

Ці порушення призвели до переплати (безпідставної виплати) надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та щомісячної додаткової грошової винагороди трьом військовослужбовцям на загальну суму 17128,97 грн. (а.с.7-10).

Відповідно до пропозицій вказаного Звіту, відповідачем проведено службове розслідування, за результатом якого прийнято наказ № 88 від 16.06.2017 року Про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення на загальну суму 17128,97 грн., відповідно до якого наказано: занести до книги грошових стягнень та нарахувань та відшкодувати з грошового забезпечення начальника штабу першого заступника начальника вузлу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 заподіяну шкоду державі (25 відсотків від суми переплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень) в розмірі 4282 грн. 24 коп. (а.с.16).

Згідно наказу, під час проведення службового розслідування було встановлено, що по надходженню до військової частини НОМЕР_1 змін до штату (вх.№3468 від 20.11.2013) командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_7 ознайомився зі змінами до штату та наказав посадовим особам військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни в штат військової частини НОМЕР_1 . Начальник штабу - перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 , у свою чергу наказав заступнику начальника штабу, начальнику відділу особового складу га стройового військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_9 відпрацювати наказ про внесення змін до штату у термін до 22.11.2013, довести до виконавців наказ під підпис, довести зміни до штату під підпис до посадових осіб військової частини та оформити документи на перепризначення та переміщення особового складу.

З вищевикладеного з`ясовано, що при підготовці проекту наказу командира військової частини від 22.11.2013 №645, начальником штабу першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_8 завдання щодо внесення змін до Номенклатури посад військової частини НОМЕР_1 не було враховано.

Відповідно до пояснень начальника штаба - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 - завдання щодо внесення змін до Номенклатури посад військової частини НОМЕР_1 не було враховано в зв`язку з тим, що на дату видання наказу посада помічника начальника штабу (начальника режимно-секретного органу) була вакантна, в зв`язку з переведенням з 29.10.2013 до іншої військової частини капітана ОСОБА_10 . На вакантну посаду помічника начальника штабу (начальника режимно-секретного органу) був призначений капітан ОСОБА_11 , яка з 31.12.2013 приступив до виконання обов`язків, згідно наказу командира військовій частині. Під час службового розслідування, також встановлено, що 22.11.2013 було внесено частину змін до номенклатури посад військової частини НОМЕР_1 , згідно змін до штату, яку відпрацював та роздрукував капітан ОСОБА_12 , який на той час виконував обов`язки начальника інформаційно-аналітичної групи. З пояснень капітана ОСОБА_13 встановлено, що начальник штаба - перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 надав йому проект змін до номенклатури посад та поставив йому завдання набрати та роздрукувати ці зміни. Далі, зміни до номенклатури посад були здані в таємне діловодство військової частини НОМЕР_1 для подальшого підпису та реєстрації. Розробкою проекту змін до номенклатури капітан ОСОБА_13 не займався. Зміни до номенклатури роздруковані капітаном ОСОБА_13 22.11.2013 підписала, як тимчасово виконуюча обов`язки начальника режимно-секретного органу прапорщик ОСОБА_14 , хоча офіційно наказом по військовій частині на цю посаду не призначалась. З пояснень начальника групи секретного документального забезпечення військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_14 було з`ясовано, що її не залучали під час розробки змін до номенклатури посад перебування на яких потребує оформлення допуску до державної таємниці. Зміни до штату військової частини до прапорщика ОСОБА_14 не доводились. Прапорщик ОСОБА_14 пояснила, що з усного розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_8 вона підписала зміни до номенклатури посад для термінової відправки на погодження до Служби безпеки України.

Відповідно до обов`язків начальника штаба військової частини, згідно наказу МО України №600 від 16.10.2006 підполковник ОСОБА_8 повинен був особисто керувати роботою з охорони державної таємниці, постійно вивчати та аналізувати всі сторони діяльності військової частини, забезпечувати своєчасне зниження (скасування) грифу секретності, особисто проводити інструктажі та організовувати роботу з перевірки матеріальних носіїв секретної інформації, створювати умови для належної організації режиму секретності, також відповідати за діяльність структурних підрозділів щодо охорони державної таємниці, своєчасно доводити завдання до підлеглих, здійснювати контроль. Враховуючи вищевикладене перевіркою встановлено, що підполковник ОСОБА_8 не в повному обсязі виконав покладені на нього функціональні обов`язки.

Відповідно до положень п.п.2,3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою ВРУ № 243/95-ВР від 23.06.1995 року, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Приписами п.п. 17, 18, 19, 21, 22, 23 Положення передбачено, що у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.

У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обґрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.

Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.

Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на підтвердження фактів ознайомлення позивача із висновками службового розслідування та проведення бесіди командиром військової частини з ОСОБА_1 , що є обов`язком командира.

Відповідно до п. п. 6, 10, Інструкції про розміри і порядок виплати надбавки військовослужбовцям і працівникам Збройних Сил України, які працюють в умовах режимних обмежень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 03.03.1995 року № 50, надбавка виплачується за місцем служби (роботи) на посаді, передбаченій штатом військовослужбовцям за минулий місяць разом з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Надбавка військовослужбовцям Збройних Сил України, які працюють в умовах режимних обмежень, виплачується на підставі наказу командира військової частини про виплату зазначеної надбавки з дня вступу на посаду, але не пізніше дня підписання наказу про зарахування до списків військової частини.

Працівникам Збройних Сил України надбавка виплачується з дня підписання наказу командира військової частини, керівника підприємства, організації, про допуск до роботи, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Як вбачається з Звіту про результати аудиту від 14.03.2017 року (а.с. 7-10), на підставі положень вищевказаної Інструкції виплачувалася надбавка за роботу в умовах режимних обмежень та щомісячна додаткова грошова винагорода трьом військовослужбовцям: підполковнику ОСОБА_4 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2013 року № 280, капітану ОСОБА_5 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2014 року № 35, ст. лейтенанту ОСОБА_6 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2014 року № 140.

З огляду на зміст наказу від 16.06.2017 року № 88, до обов`язків позивача, згідно положення про режимно-секретний орган, яке затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 11.09.2015 року та постанови КМУ від 18.12.2013 року № 939, входить розробка змін до Номенклатури посад.

Судом встановлено, що позивач не міг знати про наявність змін до штату, які надійшли командиру військової частини НОМЕР_1 20.11.2013 року, оскільки його з ним не ознайомлювали та відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини ОСОБА_15 від 11.01.2016 року №9, яким ОСОБА_1 призначено головою комісії проведення щорічної перевірки стану режиму секретності та наявності матеріальних носіїв секретної інформації, які обліковані в групі секретного документального забезпечення штабу військової частини НОМЕР_1 , визначені завдання не містили питання проведення перевірки номенклатури посад (а.с.18-20).

А отже, відповідно до наказу №9 від 11.01.2016 року про проведення щорічної перевірки, який містив вичерпний перелік покладених на комісію завдань, ОСОБА_1 як голова зазначеної комісії мав перевіряти МНСІ таємних виробів (блоків) у військовій частині НОМЕР_1 і не був зобов`язаний перевіряти номенклатуру посад, оскільки дане завдання не містилось у такому наказі, а тому позивача за невиконання завдань, які не визначені наказом про проведення перевірки, не може бути притягнуто до матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази в підтвердження своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування наказу №88 від 16.06.2017 року задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 16 червня 2017 року № 88 Про результати службового розслідування по факту переплати грошового забезпечення на загальну суму 17128,97 грн. в частині притягнення до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому та скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Марин П.П.