Справа № 501/315/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 501/315/17

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Пушкарський Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення № 202/99VII від 27.07.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, про зобовязання розглянути клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 липня 2017 року, в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою від 10 липня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Іллічівський міський суд Одеської області відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення № 202/99VII від 27.07.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, про зобовязання розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у межах міста Чорноморськ Одеської області.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, зокрема приписів ст. 14 Конституції України якою право власності на землю гарантується, та ст. 118, ст. 194 ЗК України, оскільки на інформаційний запит до відповідача щодо наявність вільних земельних ділянок в межах міста Чорноморськ, який був скерований до управління Держгеокадастру у м. Іллічівську Одеської області, апелянт не отримала жодної відповіді, а тому надала графічні матеріли на яких зазначила бажане місце розташування земельної ділянки відповідно до публічної кадастрової карти України.

Також апелянт вважає помилковим висновки суду першої інстанції про те, що надані графічні матеріали не відповідають вимогам ст. 118 ЗКУ України, оскільки зазначені графічні матеріали відображають місце розташування земельної ділянки, в той час як чинне законодавство не передбачає визначення чітких меж запитуваної земельної ділянки, які можуть бути встановлені лише на наступній стадії розгляду питання щодо надання земельної ділянки у власність стадії розробки проекту землеустрою. Апелянт зазначає, що вона не може володіти, і відповідно не може надати інформацію щодо розташування і розмежування бажаної земельної ділянки.

Зазначає апелянт і про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ст. 163 КАС України в судовому рішення не відобразив встановлені обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; не зазначив мотивів, з яких виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався.

Чорноморська міська рада Одеської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з клопотанням до Чорноморської міської ради Одеської області в якому просила надати їй безоплатно у власність земельну ділянку, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею до 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах м. Чорноморська Одеської області (а.с.7-8).

Також суд першої інстанції встановив, що рішенням Чорноморської міської ради Одеської області №202/99-VII від 27.01.2017 року у задоволенні вказаного клопотання ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з невідповідністю наданої заяви генеральному плану м. Чорноморська, а саме: відсутністю вільних земель, передбачених для надання громадянам за цільовим призначенням (а.с.10).

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції послався на приписи статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до якої до повноважень міських рад та їх виконавчих органів належить підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок.

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян України провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, та перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції зазначив, що відмова відповідача обґрунтована тим, що клопотання та графічні матеріали, подані ОСОБА_1, не відповідають вимогам статті 118 ЗК України, оскільки на графічних матеріалах, наданих до заяви, відображене місце розташування Чорноморської міської ради (орієнтовно в межах м. Чорноморська, с. Бурлача Балка, с. Олександрівка, с. Мала Долина), та частина Овідіопольського району без конкретизації місця розташування земельної ділянки площею 0.10 га. До того ж, будь-яка система координат, яка б визначала місце розташування земельної ділянки в графічних матеріалах відсутня (а.с.9 зв.).

Суд першої інстанції встановив, що згідно з інформацією управління архітектури та містобудування, генеральним планом м. Чорноморська, який затверджений рішенням Чорноморської міської ради Одеської області від 26.12.2014 року №566-УІ «Про затвердження генерального плану м. Чорноморська Одеської області в цілому», земельних ділянок у межах норм безоплатної передачі у власність, встановлених статтею 121 Земельного кодексу України, на території Чорноморської міської ради Одеської області не передбачено (а.с.25).

Враховуючи встановлені фактичні обставини, та з урахуванням норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Чорноморської міської ради Одеської області №202/96-VІІ від 27.01.2017 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га у власність в межах Чорноморської міської ради, є вмотивованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Відповідно до матеріалів справи засобами поштового звязку (а.с. 16) до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 202/99VII від 27.07.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, про зобовязання розглянути клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки, надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у межах міста Чорноморськ Одеської області (а.с. 1-13).

Адміністративний позов підписаний від імені ОСОБА_1 її представником ОСОБА_2, який діє на підставі договору доручення № 217/11/16-зд від 18.11.2016 року (а.с. 14-15), за умовами якого ОСОБА_2 є повіреною особою. Предметом договору доручення № 217/11/16-зд від 18.11.2016 року є вчинення повіреним дій на реалізацію довірителем ОСОБА_1 права на отримання безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку (п. п. а п. 2.1).

В рамках реалізації договору доручення № 217/11/16-зд від 18.11.2016 року довіритель надає повіреному право представляти його інтереси перед будь-якими третіми особами, в тому числі правоохоронними органами та органами судочинства усіх інстанції (п. 2.2.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 56 КАС України, сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника.

Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону.

Статтею 58 КАС України визначені документи, які підтверджують повноваження представника.

Так частиною першої статті 58 КАС України встановлено, що повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

При цьому частиною 4 ст. 58 КАС України встановлено, що довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

Як встановлено апеляційним судом адміністративний позов підписаний від імені ОСОБА_1 ОСОБА_3, який на підтвердження своїх повноважень надав лише договір доручення № 217/11/16-зд від 18.11.2016 року, що не є належним підтвердженням повноважень особи, яка від імені позивача підписала адміністративний позов, в розумінні ст.ст. 56, 58 КАС України.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому частиною 2 ст. 11 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Однією з вимог, які предявляються до позовної заяви, є надання довіреності або іншого документу, що підтверджує повноваження представника, у разі, якщо позовна заява подається представником (ч. 5 ст. 106 КАС України).

Недодержання зазначеної вимоги, а саме подання позовної заяви від імені позивача особою, яка не має повноважень на ведення справи, має наслідком залишення такої позовної заяви без розгляду (п. 2 ч. 1 ст. 155 КАС України).

Апеляційний суд встановив, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, оскільки до адміністративного позову не додано документів на підтвердження відповідних повноважень, які визначені ст. 58 КАС України, на що суд першої інстанції не звернув уваги та про що відповідач окремо зазначив у заяві поданій до суду першої інстанції 08.06.2017 р. (а.с. 40)

Таким чином, оскаржене судове рішення має бути скасоване, а адміністративний позов залишений без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 155 КАС України, з одночасним розясненням ОСОБА_1 її права, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, на звернення до адміністративного суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 155 КАС України).

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково (в частині скасування оскарженої постанова), а адміністративний позов залишений без розгляду.

Відповідно до ст. 94 КАС України понесені апелянтом судові витрати (сплата судового збору) відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 56, 58, 94, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 155, 195 п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 4 ч. 1ст. 198, ч. 1 ст. 203 ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 10 липня 2017 року скасувати.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення № 202/99VII від 27.07.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, про зобовязання розглянути клопотання.

Розяснити ОСОБА_1 її право на звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, за яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець