Справа № 808/2432/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року о 14 год. 00 хв.Справа № 808/2432/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД»

до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» (далі позивач, ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД») до Запорізької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, Запорізька ОДПІ), в якому позивач просив суд:

визнати дії відповідача щодо опису майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 1, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 у податкову заставу незаконними;

скасувати акт опису майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 1, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 від 14 серпня 2015 року, складений відповідачем;

скасувати рішення відповідача про опис майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» (нежитлових приміщень, реєстраційний номер 1, 1, 1, 1, що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 у податкову заставу від 11 червня 2014 року;

зобовязати відповідача звільнити майно ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» із податкової застави з виключенням цього майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що хоча у відповідача і були підстави для проведення опису майна ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» у податкову заставу, відповідачем порушено передбачений чинним законодавством порядок опису майна у податкову заставу, чим порушено права та законні інтереси позивача. Так, позивач вказує на те, що всупереч вимогам чинного законодавства рішення про опис майна у податкову заставу підписано заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, а не керівником податкового органу, що суперечить вимогам податкового кодексу України. Також, позивач вказує на те, що контролюючим перед прийняттям рішення про опис майна у податкову заставу не було проведено оцінку майна, яке підлягало опису. Вказує на те, що позивач звертався до контролюючого органу з заявою, в якій вказував на протиправність дій щодо опису майна у податкову заставу, оскільки вартість описаного майна була значно більша від податкового боргу. Разом з тим, відповідачем рішення про опис майна у податкову заставу не скасовано, порушення вимог чинного законодавства не усунуто.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що контролюючим органом правомірно прийнято оскаржувані рішення, оскільки на момент їх прийняття за позивачем рахувався податковий борг, який у добровільному порядку не сплачувався. Зазначає, що рішення про опис майна у податкову заставу правомірно підписано заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, оскільки така можливість прямо передбачена формою рішення про опис майна у податкову заставу. Також, зазначає, що після звернення позивача з заявою до податкового органу, в якій було надано інформацію щодо вартості майна, відповідачем було вжито заходів щодо виключення з рішення про опис майна у податкову заставу двох обєктів. Вважає, що у відповідача відсутні підстави для скасування попередніх рішень про опис майна у податкову заставу.

В судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_2, який підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11 червня 2014 року ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя (правонаступник Запорізька ОДПІ) сформовано податкову вимогу №545-25, якою позивач зобовязано сплатити податкових борг в розмірі 3853,00 грн.

Листом від 11.06.2014 №1235/10/25-00-34 «Про надання переліку активів для реєстрації податкової застави» позивачу було запропоновано перелік ліквідних основних засобів вартість яких дорівнює розміру суми податкового боргу на момент виникнення права податкової застави, для складання акту опису майна.

Крім того, 11 червня 2014 року заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області ОСОБА_3 прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №66 (а.с.36).

З матеріалів справи судом встановлено, що вказані рішення направлялись на адресу позивача, проте були повернуті до контролюючого органу з відміткою відділення поштового звязку «За закінченням терміну зберігання».

14 серпня 2015 року податковим керуючим складено Акт опису майна №24, яким описано у податкову заставу наступні обєкти:

- нежитлове приміщення Х літ.А-14,А1, А2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення ХІ літ.А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення №170 літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16;

- нежитлове приміщення №170а літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що 23 листопада 2015 року позивач звернувся з листом до податкового керуючого, в якому зазначив, що загальна вартість приміщень ХІ, літ А1, а2 та №170а, літ. А1 становить 209240,00 грн., що покриває розмір податкового боргу. Крім того, у вказаному листі позивач просив виключити з податкової застави майно, інше ніж нежитлове приміщення ХІ, літ.А1, а2 реєстраційний номер 1 та нежитлове приміщення №170а, літ А1, реєстраційний номер 1.

Судом встановлено, що податковим органом було задоволено заяву позивача про виключення з податкової застави нежитлового приміщення ХІ літ.А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, та нежитлового приміщення №170 літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, у звязку з чим податковим органом було направлено відповідні листи до Запорізького міського управління юстиції з питань державної реєстрації для виключення з реєстру обтяжень відомостей про вищевказане майно, як на таке, що підпадає під дію податкової застави (а.с.41-42).

Разом з тим, позивач не погодився з такими діями податкового органу звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення про опис майна в податкову заставу) джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.88.2 ст.88 ПК України).

Відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі:

89.1.1. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

89.1.2. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Під час судового розгляду справи позивачем не заперечувалась наявність податкового боргу станом на момент прийняття рішення про опис майна у податкову заставу та складання акту про опис майна.

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України до акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

З акту опису майна у податкову заставу встановлено, що вказане рішення підписано заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області ОСОБА_3

Разом з тим, суд зазначає, що наказом Міністерства доходів і зборів від 10.10.2013 №572 (далі Порядок №572), затверджено форма рішення про опис майна в податкову заставу, в якому зазначено, що такий акт підписується керівником (заступником керівника) органу доходів і зборів.

Також, судом встановлено, що наказом ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області «Про розподіл обовязків між керівництвом ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області» від 20.01.2014 №71, установлено розподіл обовязків, а саме на заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області ОСОБА_3 покладено виконання завдань щодо погашення заборгованостей.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що та обставина, що акт опису майна підписаний не начальником ДПІ, а його заступником, на якого було покладено виконання обовязків по погашенню заборгованостей, не порушують прав та інтересів позивача, та не може бути підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як встановлено з матеріалів справи, в Акті опису майна від 14.08.2015 на момент його оформлення була відсутня інформація про вартість майна, яке описано в податкову заставу, що не заперечувалось представником відповідача.

Також, судом встановлено, що опис майна у податкову заставу здійснювався на підставі даних Державної реєстраційної служби.

Суд бере до уваги посилання представника позивача на те, що відповідачем не було дотримано вимог ПК України в частині проведення оцінки майна, проте, вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше, відповідно до п.2.10 Порядку №572 опис майна може бути проведено за даними органів, які згідно з чинним законодавством здійснюють реєстрацію майна.

По-друге, як встановлено з матеріалів справи позивач самостійно 23.11.2015 подав до податкового органу інформацію щодо вартості майна, яке було описано у податкову заставу.

Суд зазначає, що за результатами розгляду такої заяви контролюючий орган в добровільному порядку прийняв рішення про виключення з акту опису нежитлове приміщення ХІ літ.А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, та нежитлове приміщення №170 літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, а також зняв обмеження щодо розпорядження таким майном.

При цьому, контролюючий орган погодився з позицією позивача про те, що ним описано майно на більшу суму ніж наявний у позивача податковий борг.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскарженні будь-які рішення (нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, проте, задоволенню підлягають лише ті позовні вимоги про скасування рішень субєктів владних повноважень, які породжують безпосередні права та обовязки для позивача та порушують його законні права та інтереси.

А також, обовязковим є і та обставина, що задоволення позовних вимог повинно відновлювати порушенні права та законні інтереси особи, яка звернулась до суду.

В даному випадку судом встановлено, що незважаючи на певні недоліки допущені податковим органом під час складання акту опису майна та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, права та законні інтереси позивача були поновлені в досудовому порядку шляхом виключення з акту опису майна нежитлового приміщення ХІ літ.А1, а2 реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16, та нежитлового приміщення №170 літ.А1, реєстраційний номер 1, адреса вул. Таганська, 16.

Позивачем в позовній заяві та під час судового розгляду справи не наведено обґрунтованих доводів щодо існування на даний час порушення його прав та законних інтересів, у звязку із прийняттям контролюючим органом оскаржуваних рішень, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко