Справа № 308/7504/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10422/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2017 року у справі №308/7504/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними та протиправними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відмову ОСОБА_1 врахувати при перерахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані суми матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати, вказаних у колонці «інші виплати» довідки від 30.05.2017 року №03-24/116 виданої виконавчим комітетом Ужгородської міської ради. Зобов'язано Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, із врахуванням фактично нарахованих сум матеріальних виплат та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески, вказаних у колонні «інші виплати» згідно довідки від 30.05.2017 року №03-24/116, виданої виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, в розмірі 90% за трудовий стаж державного службовця 23 роки 10 місяців та виплатити різницю перерахованої пенсії з дати призначення пенсії, тобто з 18.03.2011 року по теперішній час із врахуванням індексу інфляції та на вказаних умовах здійснювати її подальшу виплату.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 18 березня 2011 року позивачці ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XIІ, як службовцю органів місцевого самоврядування з посади заступника начальника управління економіки Ужгородської міської ради.

15.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з проханням долучити до її пенсійної справи довідку від 30.05.2017 року №03-24/116 видану виконавчим комітетом Ужгородської міської ради та здійснити перерахунок пенсії, а саме врахувати суми матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати, вказаних у колонці «інші виплати». Перерахунок пенсії здійснити з 18.03.2011 року по теперішній час в розмірі 90%, за трудовий стаж державного службовця майже 24 роки, та виплатити різницю з врахуванням індексу інфляції.

Листом від 03.07.2017 року №02/Л-105 Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на покращення соціально-побутових умов, індексації заробітної плати, тощо не є складовими заробітної плати для обчислення, перерахунку пенсії державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових та суми індексації заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця та враховуються для обчислення розміру пенсії, оскільки на них нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п.2.2 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До складу фонду додаткової заробітної плати входять, зокрема суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників (пп.2.2.7.).

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До них належать, зокрема, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (пп.2.3.3.).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, (далі - ОСОБА_2 №3723-XII) встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону №3723-XII державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 статті 35 Закону №3723-XII передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Згідно з ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078).

Аналіз наведених положень дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що матеріальна допомога та індексація є складовими частинами заробітної плати державного службовця.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - ОСОБА_2 №1058-IV) не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Стаття 41 Закону №1058-IV, в редакції чинній на момент призначення пенсії, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі №21-97а13, від 04.03.2014 у справі № 21-3а14, які з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, тоді як внесені зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державному службовцю у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 08 липня 2015 року (справа 732/48/15-а), яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку що, до переконання, що усі види оплати праці (матеріальна допомога, індексація), на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовими заробітної плати та повинні бути враховані при перерахунку пенсії позивача.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду з даним позовом лише 04.08.2017 року.

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 у частині вимог з 18.03.2011 року слід залишити без розгляду.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 вересня 2017 року у справі №308/7504/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відмову ОСОБА_1 врахувати при перерахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані суми матеріальних виплат та суми індексації заробітної плати, вказаних у колонці «інші виплати» довідки від 30.05.2017 року №03-24/116 виданої виконавчим комітетом Ужгородської міської ради.

Зобов'язати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, із врахуванням фактично нарахованих сум матеріальних виплат та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески, вказаних у колонні «інші виплати» згідно довідки від 30.05.2017 року №03-24/116, виданої виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, в розмірі 90% за трудовий стаж державного службовця починаючи з 15.06.2017 року.

Адміністративний позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 18.03.2011 року по 14.06.2017 року включно залишити без розгляду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 21.11.2017р.