Справа № 214/3860/17(2-а/214/213/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 214/3860/17(2-а/214/213/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними рішення та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили:

- визнати протиправним рішення Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області оформлене протоколом №2 від 03 березня 2017 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1 ОСОБА_1;

- визнати протиправним рішення Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області оформлене протоколом №2 від 03 березня 2017 року щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2;

- зобовязати Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1 з врахуванням заробітної плати, стажу, в тому числі пільгового стажу з 23 лютого 2017 року на визначений пенсіонером банківський рахунок;

- зобовязати Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком з врахуванням заробітної плати та стажу з 23 лютого 2017 року на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Адміністративний позов обґрунтовано неправомірністю відмови управління ПФУ у призначенні зазначених пенсії з огляду на фактичне не проживання на території України.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в Україні не проживають, не зареєстровані, а тому не мають права на призначення пенсії.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачі є громадянами України, які до листопада 1994 року проживали в Україні за адресою: АДРЕСА_1, однак надалі виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебувають на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.

23 лютого 2017 року позивачі, через свого представника, звернулись до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, а ОСОБА_2 пенсії за віком.

Так, на час звернення за призначенням пенсії вік ОСОБА_1 склав 66 років, страховий стаж 26 років 3 місяці 20 днів, з яких 24 роки 18 днів працював формувальником ливарного цеху та заливщиком рідкого чавуну ливарного цеху, що згідно зі списком №1 виробництв, цехів, професій і посад в гарячих цехах надає право на пенсію на пільгових умовах, вік ОСОБА_2 склав 63 роки, страховий стаж 22 роки 1 місяць 23 дні та відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вони набули право на призначення пенсій.

03 березня 2017 року рішеннями Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, оформленими протоколом №2 від 03.03.2017 року, в призначенні позивачам пенсії було відмовлено на тій підставі, що вони проживають на території іншої держави Ізраїлю, а документів, які б засвідчили факт їх проживання на території України вони не надали, відтак у них відсутні підстави для звернення за призначенням пенсії.

Вважаючи такі дії неправомірними, позивачі звернулися з адміністративним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з огляду на вищезазначені норми, позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

У рішенні Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року зазначено, що право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Аналогічна правова позиція визначена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, яке є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Отже, не проживання позивачів, які є громадянами України, на її території, чи відсутність механізму врегулювання вказаного питання, не позбавляє їх конституційного права на пенсію, яке гарантовано державою й відповідно вказане не може слугувати підставою для відмови в призначенні їй пенсії.

Вищенаведеним в повному обсязі спростовуюся доводи представника відповідача щодо правомірності відмови позивачам в призначенні пенсії за віком та пенсії за віком на пільгових умовах тільки з підстав відсутності на міжнародному рівні механізму врегулювання питання щодо призначення та отримання пенсії громадянами України, які проживають в Ізраїлі та відсутності документів, які підтверджують їх постійне чи тимчасове проживання на території України.

Водночас, згідно статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Пунктом 1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Як вбачається з матеріалів справи до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду Дніпропетровської області позивачі звернулись через представника ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку).

Відповідно до статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про призначення пенсії було надано копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон та оригінал для звіряння серія РО номер 156220 від 16 березня 2008 року на імя ОСОБА_1, та серія РО номер 362434 від 20 квітня 2010 року на імя ОСОБА_2.

Згідно абз. 3 пункту 1.7 зазначеного Порядку у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Як вбачається із заяв про призначення пенсії, у графі «Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії» немає записів про відсутність документів які підтверджують роботи позивачів, відомостей про заробітну плату і таке інше.

Тобто з викладеного вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є те, що останні проживають за межами території України.

Враховуючи те, що не проживання позивачів, які є громадянами України, на її території, чи відсутність механізму врегулювання вказаного питання, не позбавляє їх конституційного права на пенсію, а також відсутність інших підстав для відмови у призначенні відповідних пенсій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача призначити та виплачувати позивачам пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 та пенсію за віком відповідно.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова