Справа № 826/3731/16
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3731/16 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Київській області, Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Головне управління Національної поліції в Київській області не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернулося з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 на підставі п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" було прийнято до поліції шляхом видання наказу ГУ ПН в Київській області від 07.11.2015р. №1 о/с та призначено на посаду старшого інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції» в порядку переатестування.

Згідно Атестаційного листа від 04.01.2016р. позивача було визнано таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №80 о/с від 19.02.2016р. капітана поліції ОСОБА_2, старшого інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було звільнено із служби в поліції згідно п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

Незгода з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №80 о/с від 19.02.2016р. стала підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію", який згідно з п.1 розділу Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

Відповідно до п.п. 9, 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Отже, Законом України "Про Національну поліцію" передбачена альтернатива вибору працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, а саме: прийняття на службу за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, вказаним Законом визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом.

Реалізація цих умов відбувається у визначений строк - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто, з 07.08.2015 року до 07.11.2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Отже, п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

К було зазначено вище, згідно наказу ГУ Національної поліції в Київській області від 07.11.2015р. №1о/с позивача було прийнято на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та призначено на посаду старшого інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням спеціального звання «капітан поліції» у порядку переатестування.

Вказаний наказ свідчить про те, що, по-перше, позивач відповідає вимогам до поліцейських, визначених Законом "Про Національну поліцію", а по-друге, його призначення відбулось в порядку переатестування.

При цьому, зміст наказу ГУ Національної поліції в Київській області від 07.11.2015р. №1о/с не дозволяє здійснювати будь-яке подвійне трактування підстав для його прийняття. Пославшись на приписи пунктів 9 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" видавник зазначеного наказу прийняв на себе відповідальність за його достовірність, а саме, як було вказано вище, за відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування, яке фактично не проводилось.

Крім того, відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Вказаний пункт Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" не передбачає проведення атестування чи переатестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції.

В свою чергу, положенням статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено порядок атестації поліцейського.

Зокрема, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також і Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 (далі - Інструкція № 1465), зокрема її пункт 3 розділу І.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Наведені норми Інструкції свідчать, що висновок атестаційної комісії про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді приймається за результатами розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, у тому числі: результати тестування за професійним тестом та тестом на загальні здібності та навички; атестаційний лист; матеріали співбесіди; документи, що надійшли на запити атестаційної комісії, результати тестування на поліграфі та матеріали особової справи поліцейського, з яких можна встановити повноту виконання функціональних обов'язків, показники службової діяльності, наявність заохочень та дисциплінарних стягнень.

Отже, проведення атестації, на думку колегії суддів, може мати місце виключно у таких випадках: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, передумовою прийняття рішення про проведення атестації особи має бути реальне настання обставин або встановлення фактів, що зумовлюють необхідність її проведення: у випадку призначення на вищу посаду - за наявності ініціативи поліцейського або керівництва; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність - за наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби тощо.

Таким чином, атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про Національну поліцію", оскільки до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені ч. 2 ст. 57 Закону № 580-VIII. При цьому, в наказі або в списках щодо кожної особи повинно бути наведено індивідуальні підстави для проведення його атестації.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 11.03.2014р. по справі №21-13а14.

Як свідчать матеріали даної справи, позивач обіймав посаду старшого інспектора Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за результатами атестації відносно позивача було складено атестаційний лист, згідно розділу ІІ якого за висновком прямого керівника - позивач займаній посаді відповідає.

За даними атестаційного листа, в якому міститься запис від 04.01.2016р., позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (розділ ІV атестаційного листа).

Як вбачається зі змісту відомості-протоколу №16.00000015 від 31.12.2015р. (далі - протокол-1) та ОП №15.00000015.319 від 04.01.2016р. (далі - протокол-2) засідання атестаційної комісії №2 ГУ НП в Київській області, під час проведення атестування було досліджено атестаційний лист та інші матеріали, зібрані на особу позивача, поліцейського, а саме:

1.Декларація про доходи;

2.Послужний список (Форма 1);

3.Інформаційну довідку;

4.Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади»;

5.Інформацію з відкритих джерел.

Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в національній поліції та інше.

Зі змісту протоколу-2 від 15.01.2016р., вбачається, що відповідачем було прийнято рішення (3 голоси - «за», « 0» - проти) про невідповідність позивача займаній посаді, який підлягає звільненню з поліції через службову невідповідність.

Підставою для прийняття такого рішення стало «низькі бали по професійному тестуванню, низький рівень знань - виникли питання чи зможе він виконувати свої службові обов'язки».

Проте, як вбачається зі змісту протоколів - 1 та 2, відповідач приймаючи рішення про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність його звільнення з поліції через службову невідповідність, виходив виключно з низького рівня його знань.

Водночас, пунктами 10-13, 17-20 розділу IV Інструкції атестаційні комісії не наділено правом виключно на підставі результатів атестування робити будь-які висновки про відповідність чи не відповідність поліцейського займаній посаді.

Крім того, в порушення вимог чинного законодавства Атестаційною комісією Головного управління Національної поліції в Київській області в оскаржуваному рішенні не було наведено інших обставин, встановлених за наслідком дослідження атестаційних матеріалів, проведеної співбесіди з поліцейським, які б свідчили про невідповідність позивача займаній посаді.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідачів щодо не проходження позивачем тестування за допомогою поліграфу, оскільки відповідно до п.13 розділу IV Інструкції його проходження можливо лише за наявності згоди на це поліцейського, а п.16 розділу IV Інструкції не відносить такі обставини до критеріїв, які враховуються атестаційними комісіями при прийнятті рішень щодо поліцейських

Між тим, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним протоколу-2 Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Київській області, оскільки дана обставина в свою чергу свідчить про безпідставність спірного рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону, яким за результатами вивчення скарги і матеріалів поліцейського ОСОБА_2 було встановлено, що скаржником не набрано 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності і навички, що стало підставою для відхилення скарги позивача.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст ухвали виготовлено - 20.11.2017р.