Справа № 809/1249/17
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2017 р. Справа № 809/1249/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Лучко О.О.

Суддів: Матуляка Я.П.,

Могили А.Б.,

при секретарі Королевич О.В.

за участю:

представника позивача: Калітаєвої Г.Р.,

представника відповідача: Мельник Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ТзОВ "Зорі Прикарпаття"

до відповідача: Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень та зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зорі Прикарпаття» (далі ТзОВ «Зорі прикарпаття») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) про скасування рішень комісії ДФС України №35929/35129580 та №35930/35129580 від 03.08.2017 про відмову в реєстрації податкових накладних ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №15 та №18 від 30.06.2017 та вважати податкові накладні №15 та №18 від 30.06.2017 зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Протокольною ухвалою суду від 24.10.2017 прийнято заяву позивача про заміну предмету позову по справі скасування рішень комісії ДФС України №35929/35129580 та №35930/35129580 від 03.08.2017 про відмову в реєстрації податкових накладних ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №15 та №18 від 30.06.2017 та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкові накладні №15 та №18 від 30.06.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що ДФС України 03.08.2017 року прийнято рішення №35929/35129580 та №35930/35129580, якими підприємству відмовлено в реєстрації податкових накладних №15 та №18 від 30.06.2017. Вважає оспорювані рішення протиправними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки в порушення вимог пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. ПК України контролюючим органом в квитанціях, складених за результатами прийняття податкових накладних не вказано конкретного критерію (критеріїв) оцінки ступеня ризиків, крім того, позивачем надано документи, які підтвердили проведення господарських операцій з контрагентами. На підставі наведеного просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що позивачем сформовано та подано на реєстрацію податкові накладні, реєстрація яких контролюючим органом була зупинена із пропозицією подати додаткові документи чи пояснення, достатні для проведення такої реєстрації. Підставою для прийняття спірних рішень слугувала невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.63.10-00, 52.10.13-00.00 та УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00. Вважає, що оскаржувані рішення відповідача є правомірними, прийнятими контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТзОВ «Зорі Прикарпаття» 03.07.2007 взяте на облік ДПІ у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.9-11).

Між ТзОВ «Зорі Прикарпаття» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Калина» (далі СТОВ «Калина») укладено договір №22/2016/ЗП від 25.10.2016, а також додаткову угоду №1, згідно з якими ТОВ «Зорі Прикарпаття» надає СТОВ «Калина» послуги з доробки та зберіганні зернових культур (кукурудзи) (а.с.18-24).

Продавцем здійснено переоформлення товару, а покупцем прийнято на зберігання товар, про що свідчать тристоронні акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції від 31.10.2016 та 16.03.2017 (а.с.25-26).

Крім того, як вбачається з акту виконання робіт (надання послуг) № 139 від 30.06.2017 виконавцем -ТзОВ «Зорі Прикарпаття» на замовлення СТОВ «Калина» було надано послуги із зберігання та документального переоформлення кукурудзи 3 класу урожаю 2015-2016 років, та зберігання кукурудзи 3 класу урожаю 2016 року (а.с. 27).

За результатами проведеної господарської операції позивачем сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 30.06.2017 (а.с.14).

12.07.2017 ДФС України сформовано квитанцію, згідно з якою відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК №15 від 30.06.2017 зупинена, оскільки ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами оцінювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:01.63.10-00, 52.10.13-00.00. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення (а.с.16).

Для підтвердження проведеної господарської операції ТзОВ «Зорі Прикарпаття» надало відповідачу згідно із супровідним листом ряд документів (договір, додаткову угоду, трьохсторонні акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції, акт виконання робіт, пояснювальну записку та доповнення до неї щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним) (а.с.28-31, 76-81).

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 03.08.2017 прийняла рішення №35929/35129580, яким відмовила позивачу у реєстрації податкової накладної №15 від 30.06.2017. Підставою для такої відмови слугував висновок відповідача про надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.70).

Крім того, між ТзОВ «Зорі Прикарпаття» та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Лан» (далі СТОВ «Агро-Лан») укладено договір №23/2016/ЗП від 01.11.2016, а також додаткову угоду №1, згідно з якими ТОВ «Зорі Прикарпаття» надало СТОВ «Агро-Лан» послуги з доробки та зберігання кукурудзи 3 класу (а.с.36-42).

Як вбачається з тристороннього акту прийому передачі сільськогосподарської продукції від 14.11.2016, продавцем здійснено переоформлення товару, а покупцем прийнято на зберігання зерно (а.с. 43).

ТзОВ «Зорі Прикарпаття» прийнято на зберігання зерно від замовника, що підтверджується також актом виконання робіт (надання послуг) №142 від 30.06.2016 (а.с.44).

За результатами проведеної господарської операції позивачем сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №18 від 30.06.2017 (а.с. 32).

12.07.2017 ДФС України сформовано квитанцію, згідно з якою відповідно до п. 201.16 ст.201 ПК України реєстрацію ПН/РК №18 від 30.06.2017 зупинено, оскільки ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами оцінювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:52.10.13-00.00. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення (а.с.33).

Для підтвердження проведеної господарської операції ТзОВ «Зорі Прикарпаття» надало відповідачу згідно із супровідним листом ряд документів (договір, додаткову угоду, трьохсторонні акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції, акт виконання робіт, пояснювальну записку та доповнення до неї щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим податковим накладним) (а.с. 45-48, 76-81).

Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, 03.08.2017 прийняла рішення №35930/35129580 від 03.08.2017, яким відмовила позивачу у реєстрації податкової накладної №18 від 30.06.2017. Підставою для відмови слугував висновок відповідача про надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с.34).

Не погодившись з оскаржуваними рішеннями, позивач оскаржив його у судовому порядку.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.21 Податкового кодексу України ( далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно пп. "а", "б" п.185.1 ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України).

В п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Судом встановлено, що на виконання вищевказаних норм законодавства на підставі операцій по доробці та зберіганню товару позивачем сформовано та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №15 та №18 від 30.06.2017, реєстрацію яких ДФС України 12.07.2017 зупинила, оскільки дані ПН/РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567, так як за результатами оцінювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.63.10-00, 52.10.13-00.00 та УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00 відповідно.

За приписами п.74.2 ст.74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п.12 даного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи містить пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання позивачем квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних із пропозицією надання додаткових документів, ТзОВ «Зорі Прикарпаття» надіслало пояснення за №2 та №5 від 21.07.2017, доповнення №19 та №22 від 27.07.2011 разом з первинними документами (договори, додаткові угоди, трьохсторонні акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції, акти виконання робіт, (а.с.28-31, 45-48), з яких вбачається, що основним видом економічної діяльності позивача є складське господарство. Підприємство являється елеватором, де приймається, очищається, сушиться і відвантажується зерно різних культур. Для забезпечення приймання, зберігання та відвантаження зерна ТзОВ «Зорі Прикарпаття» обладнано необхідними засобами. Первинними документами підтверджено господарські операції позивача по зберіганню та доробки кукурудзи № 139 від 30.06.2017 для СТОВ «Калина», яку отримано по тристоронніх актах прийому передачі сільськогосподарської продукції від 31.10.2016 та 16.03.2017, а також для СТОВ «Агро-Лан», яку отримано по тристоронньому акту прийому-передачі сільськогосподарської продукції від 14.11.2016.

Однак, Комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення №35929/35129580 та №35930/35129580 від 03.08.2017, якими відмовила позивачу у реєстрації податкових накладних №15 та №18 від 30.06.2017.

Підставою для такої відмови слугував висновок відповідача про надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В аб.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

В аб.2 даної Постанови зазначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Проте, в спірних рішеннях відповідача не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відтак, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав прийняття Комісією відповідача рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

При цьому, суд зауважує, що моніторинг податкових накладних позивача здійснено за таким критерієм оцінки ступеня ризиків - невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах УКТ ЗЕД: 01.63.10-00, 52.10.13-00.00 та УКТ ЗЕД: 52.10.13-00.00. При цьому, Комісією безпідставно не враховано пояснення та надані первинні документи позивача про те, що він займається зберіганням, доробкою зернових культур, що унеможливлює наявність у нього відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товару за відповідним УКТ ЗЕД, визначеним у податкових накладних.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій та факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та СТОВ «Калина» і СТОВ «Агро-Лан», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що у останнього були відсутні правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №15 та №18 від 30.06.2017.

Крім того, суд зазначає, що податковий орган, отримавши на підтвердження проведених господарських операцій із контрагентами згідно з податковими накладними, реєстрація яких була зупинена, аналогічний пакет первинних документів із доданими письмовими поясненнями (а.с.76-81), прийняв рішення про реєстрацію інших 15 податкових накладних, за винятком податкових накладних №15 та №18 від 30.06.2017 (а.с.88-158).

Отже, оскаржувані рішення Комісії ДФС України №35929/35129580 та №35930/35129580 від 03.08.2017 є необґрунтованим та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №15 та №18 від 30.06.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 за № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

За приписами п.2 ч.2 ст.62 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, (зі змінами), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №15 та №18 від 30.06.2017 за датою їх подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд з урахуванням наведеного вище, дійшов висновку про протиправність прийнятих ДФС України рішень.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З урахуванням вказаного, суд прийшов до висновку про правомірність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 6400 грн. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТзОВ «Зорі Прикарпаття».

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №35929/35129580 від 03.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №15 від 30.06.2017.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №35930/35129580 від 03.08.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №18 від 30.06.2017.

Зобов"язати Державну фіскальну службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №15 від 30.06.2017 та податкову накладну ТзОВ "Зорі Прикарпаття" №18 від 30.06.2017.

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб"єкта владних повноважень на користь ТзОВ "Зорі Прикарпаття" () 6400 грн. (шість тисяч чотириста гривень) сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя: Лучко О.О.

Судді: Матуляк Я.П.

Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 21.11.2017.