Справа № 826/12605/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2017 року № 826/12605/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КАРГОН"
до Головного управляння ДФС у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2017 №, № та №

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРГОН" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управляння ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2017 №, № та №.

Позивачу було нараховано податкові зобов'язання за результатами документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладений між позивачем та контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект", ТОВ "Глобал Інвест Груп" не спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з висновками податкового органу, зазначає, що у період, який перевірявся податковим органом, мав фінансово - господарські відносини з контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс", ТОВ "Унітех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Коомпані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект", ТОВ "Глобал Інвест Груп", які за твердженням позивача мали реальний характер, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, представник відповідача у судовому засіданні надав суду письмові заперечення на адміністративний позов. Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті від 26.06.2017 №268/26-15-14-01-02/38241508.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 29.05.2017 по 12.06.2017 Головним управлянням ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРГОН" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

За результатами перевірки складено акт від 26.06.2017 № 268/26-15-14-01-02/38241508, яким встановлено порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 12 444 785,00 грн. та від'ємне значення об'єкта оподаткування по податку на прибуток за І квартал 2017 року на суму 18 980,00 грн. та порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України , пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", пункту 1.2 статті 1, пункту 2.1 статті 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995, № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 внаслідок чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 7 713 949,00 грн. та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 586 148,00 грн.

26.07.2017 на підстав зазначеного акту прийняті податкові повідомлення - рішення №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2015 року на 259 427,00 грн. та за грудень 2016 року на 326 721,00 грн., № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 11 570 924,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 3 856 975,00 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 18 472 089,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 6 027 304,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 21.09.2017 № 21121/6/99-99-11-01-25 податкові повідомлення - рішення від 26.07.2017 №, № та № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект", ТОВ "Глобал Інвест Груп" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ПП "НП "Хіміч" (нове найменування ПП "Лібскер") за договором підряду від 01.08.2014 № 01/08.14, на виконання будівельно - монтажних робіт на підтвердження виконання робіт за яким позивачем надано суду копії вказаного договору, протоколу узгодження договірної ціни, зведеного кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати* за жовтень 2014 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, відомостей витрачених ресурсів витрат замовника за жовтень 2014 року.

Позивач в періоді щодо якого проводилась перевірка мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Пром-Тех-Снаб" (нове найменування ПП "Діксан-Плюс") за договорами під 26.02.2014 підряду № 26/02.14, від 17.02.2014 № 17/02.14 на виконання будівельно - монтажних робіт на підтвердження факту виконання робіт за якими позивачем надано суду копії відповідних договорів, протоколів узгодження договірної ціни, зведених кошторисів, додаткової угоди від 01.07.2014, акту від 25.03.2014 № 25/03 приймання - передачі робіт до Договору підряду № 26/02.14 від 26.02.2013, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати* за жовтень 2014 року, відомостей витрачених ресурсів витрат замовника за жовтень 2014 року за березень 2014 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, довідок про вартість виконаних будівельних робіт*/ та витрати**/ за березень 2014 року, акту №2 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №3 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №4 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №5 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №6 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №7 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №8 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №9 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №10 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №11 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №12 приймання виконаних будівельних робіт* за березень 2014 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт* за червень 2014 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт*/ та витрати**/ за червень 2014 року, акту від 24.03.2014 № 24/03 приймання - передачі виконаних робіт.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Руст" за договорами підряду від 01.10.2014 № 01/10.14 від 27.06.2014 №27/06.14, від 15.12.2014 № 15/12.14 на виконання будівельно - монтажних робіт, на підтвердження факту виконання робіт за якими позивачем надано суду копії відповідних договорів, протоколів узгодження договірної ціни, зведених кошторисів, додаткових угод, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати* за грудень 2015 року, за вересень 2016 року, за лютий 2016 року, за січень 2016 року, за травень 2016 року, грудень 2014 року, жовтень 2014 року, грудень 2015 року, за вересень 2014 року, жовтень 2014 року, серпень 2015 року, лютий 2015 року, січень 2015 року, травень 2015 року, акту № 5 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, відомостей витрачених ресурсів витрат замовника за грудень 2016 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року, актів № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року, акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року, акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року, акту № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №5 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №6 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, акту №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, акту №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року, акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2015 року, акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2015 року.

Позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Кромбуд ЛТД" за договором підряду на виконання будівельно - монтажних робіт від 19.07.2016 № 19/07/01 на підтвердження факту виконання робіт за яким позивачем надано суду копії відповідного договору, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати* за липень 2016 року, актів №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, серпень 2016 року, актів №3 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №8 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №7 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №6 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №10 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року, акту №5 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Хупер ЛТД" за договором підряду від 14.12.2016 на виконання робіт №06/06-16 на підтвердження факту отримання робіт за яким позивачем надано суду копії актів надання послуг від 19.12.2016 № 823, від 22.12.2016 № 837, № 832, № 829, № 834, від 23.12.2016 №823, від 21.12.2016 № 827, № 828, від 20.12.2016 № 824, № 825, від 19.12.2016 № 822.

Фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Арса Компані" позивач мав за договором підряду від 02.11.2016 на виконання робіт № 02/11-16, на підтвердження факту виконання робіт за яким позивачем надано суду копії відповідно договору, додаткової угоди від 14.12.2016 № 1, актів надання послуг від 09.12.2016 № 280, від 07.12.2016 № 278, від 05.12.2016 № 277, від 02.12.2016 № 275, від 12.12.2016 № 281, від 13.12.2016 № 302, № 282 від 14.12.2016 № 327, № 326, № 285.

Позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Молер ЛТД" за договорами від 05.12.2016 на виконання робіт № 05/12-16, від 01.12.2016 надання послуг № 1/12-16 на підтвердження факту отримання послуг за якими позивачем надано суду копії відповідних договорів, актів надання послуг від 23.12.2016 № 124, № 125.

В періоді щодо якого проводилась перевірка позивач мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Стар ТК Бізнес" за договорами від 02.12.2016 надання послуг № 02122016/1, від 14.12.2016 підряду № 14/12 на виконання робіт, від 05.12.2016 підряду № 05122016/2 на виконання робіт, на підтвердження факту отримання послуг за якими позивачем надано суду копії відповідних договорів, актів надання послуг від 16.12.2016 № 527, № 526, від 15.12.2016 № 525.

Фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Пром - Аспект" позивач мав за договором підряду на виконання робіт від 28.11.2016 № 28/11/16 на підтвердження факту отримання послуг за яким позивачем надано суду копії відповідного договору та актів надання послуг від 20.12.2016 №226, від 15.12.2016 № 223, від 16.12.2016 № 224, від 19.12.2016 № 225,

На підтвердження факту отримання обладнання від ТОВ "Унитех" позивачем надано суду копії видаткових накладних від 03.03.2016 № 542, № 526, від 25.06.2015 № 646, № 648, від 24.06.2015 №639, № 631 та видаткової накладеної від 06.03.2015 № 549.

Основними вилами діяльності позивача за КВЕД є "42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій", "80.20 Обслуговування систем безпеки", "56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування", "43.29 Інші будівельно - монтажні роботи", "46.90 Неспеціалізована оптова торгівля" та ""43.21 Електромонтажні роботи", а отже, послуги та товар отриманий від контрагентів ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект" були використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що контрагенти позивача ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Компанія "Аурумінвест", ТОВ "Вента плюс 2000", ТОВ "Колвест - плюс".

Посилання відповідача, як на обґрунтування відсутності фінансово - господарські взаємовідносин між позивачем та контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект" на факт відсутності декларування ними отримання/придбання товарів послуг аналогічних наданих позивачу та наявності в них розбіжності щодо податкових зобов'язань задекларованих за фінансово - господарськими взаємовідносинами з їх контрагентами та допущення ними порушень при реєстрації податкових накладених не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність правову оцінку податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками товарів (робіт, послуг), якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, та фактично придбав товари (послуги) у цих постачальників. Одне лише порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування валових витрат чи податкового кредиту, якщо в судовому процесі не встановлено факту обізнаності чи-то сприяння покупцем постачальнику в ухиленні від оподаткування (факту участі у незаконній податковій мінімізації). За відсутності встановлення такого факту платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за неправомірну діяльність його контрагентів.

Таким чином, господарські відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на факт реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 18.01.2017 № К/9991/79487/12, від 16.02.2016 № К/800/1418/15, 18.01.2017 № К/9991/60898/12, від 19.04.2017 №К/9991/55916/11.

Посилання відповідача на матеріали кримінальної справи № 295/2648/17, зокрема ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2017 в зазначеній справі, матеріали кримінальної справи № 369/5408/17 (кримінальне провадження № 0000038), зокрема, ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 23.05.2017 не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, обов'язковість преюдиційних обставин, передбачена частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до зазначеної норми поширюється лише на обставини, встановлені безпосередньо вироком у кримінальній справі або постановою про адміністративний проступок, відповідно обставини, встановлені в інших процесуальних актах у кримінальних справах чи справах про адміністративні проступки (у постанові про закриття кримінальної справи), не можуть розглядатися як обов'язкові відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем доказів на підтвердження факту винесення судом вироку в кримінальних справах № 295/2648/17, № 369/5408/17 (кримінальне провадження № 0000038) суду надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/25519/13 від 18.11.2014.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект" суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний товарний характер.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект" в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування по операціях з контрагентами ТОВ "Руст", ПП "Лібскер" (стара назва ПП "НП "Хіміч"), ПП "Діксан-Плюс" (стара назва ТОВ "Пром-Тех-Снаб"), ТОВ "Унитех", ТОВ "Кромбуд ЛТД", ТОВ "Хупер ЛТД", ТОВ "Арса Компані", ТОВ "Молер ЛТД", ТОВ "Стар ТК Бізнес", ТОВ "Пром - Аспект".

Крім того, згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Документів на підтвердження фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "Глобал Інвест Груп", крім податкових накладених, позивачем суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином у суду відсутні підстави для висновку про необґрунтованість висновків акту від 26.06.2017 №268/26-15-14-01-02/38241508 в частині щодо фінансово - господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Глобал Інвест Груп".

Водночас, суд звертає увагу на те, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого рішення частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюване рішення в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Відповідачем не надано суду розрахунку до податкових повідомлень - рішень від 26.07.2017 №, № та № з визначенням суми нарахованих податкових зобов'язань в розрізі кожного з контрагентів позивача за правовідносинами з якими було визначено податкові зобов'язання з огляду на що у суду відсутня можливість встановити в якій саме частині судом має бути залишено без змін вказані податкові повідомлення - рішення, з огляду на що суд приходить до висновку про необхідність скасування вказаних податкових повідомлень-рішень у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування рішення чи окремих його положень.

Таким чином, позовні вимоги мають бути задоволенні саме шляхом визнання податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасуванням.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управляння ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2017 №, № та №.

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРГОН" (м. Київ, вул. Дружби Народів, 40-В, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 459 437,41 грн. (чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста тридцять сім грн. 41 коп.).

Оригінал платіжного доручення від 03.10.2017 № 1809 на суму 459 437 грн. 41 коп. зберігається у матеріалах справи та поверненню не підлягає.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов