Справа № 541/829/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р.Справа № 541/829/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Ковальчук А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017р. по справі № 541/829/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області про скасування постанов щодо накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області (далі відповідач, Виконком Миргородської міськради) про скасування постанов адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі №49 від 12.04.2017 року щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та №52 від 12.04.2017 року щодо накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с.1-2)

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017р. по справі № 541/829/17 у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.94-97)

Вважаючи вказану постанову незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017р. по справі № 541/829/17 та прийняти судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. (а.с.100-105)

Під час апеляційного розгляду справи позивача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом в суді апеляційної інстанції, шо рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 28.04.2016 року №274 позивачу надано в оренду елемента благоустрою, покриття вулиці Гоголя, (район будинку №70), площею 25,0 кв.м, для здійснення виносної торгівлі овочами та фруктами, терміном з 01.05.2016 року по 01.05.2017 року (а.с.6, 73).

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області із ОСОБА_1 було укладено Договір №74 від 28.04.2016 року про надання в оренду окремого конструктивного елементу благоустрою комунальної власності. (а.с.7-8, 71-72)

Відповідно до умов даного Договору Виконком Миргородської міськради надає на підставі рішення від 28.04.2016 року №274, а ОСОБА_1п. приймає в строкове платне користування окремий конструктивний елемент благоустрою, покриття вулиці Гоголя (район будинку №72), площею 25,0 кв.м для здійснення виносної торгівлі овочами та фруктами.

Положеннями п.п.2.2.2 п.2.2 Договору передбачено, що орендар зобовязується встановлювати обєкти для здійснення господарської діяльності відповідно до погодженої в установленому порядку схеми привязки, без пошкодження конструктивних елементів благоустрою та озеленення, з забезпеченням безпеки населення при приєднанні конструкцій до електричної мережі, утримувати їх у належному технічному і санітарному стані та впорядковувати місця їх розташування, забезпечити технічну міцність і стійкість конструкцій.

Згідно із п.п.2.2.4 п.2.2 Договору орендар зобовязується не порушувати ОСОБА_2 благоустрою Миргородської міської ради та Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року №833.

Колегія суддів звертає увагу, що із плана-схеми земельної ділянки на підставі топо-геодезичних матеріалів у масштабі 1:500 по вул.Гоголя (район № 70) із зазначенням розмірів та площі ділянки та схеми привязки тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 від 18.04.2016 року вих. № 37/77 розмір тимчасової споруди встановлений не більше 3,0*3,0 м, ділянка для тимчасової споруди 5,0*5,0 м, а площа елементу благоустрою (з врахуванням конфігурації тимчасової споруди) 25 кв.м. (а.с.3).

13 березня 2017 року інспектором інспекції з благоустрою ВУЖКГ Миргородської міської ради ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 30 за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 Відповідно до складеного протоколу громадянин ОСОБА_1 по вулиці Гоголя, 70, навпроти ряду стаціонарних магазинів порушив п.5.1.6 ОСОБА_2 благоустрою м.Миргород, а саме: допустив торгівлю, що значно перевищує вказану в договорі (а.с.9, 69).

Крім того, 16 березня 2017 року інспектором інспекції з благоустрою ВЖКГ Миргородської міської ради ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 33 за ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1 Відповідно до складеного протоколу по вулиці Гоголя, 72 здійснювалась торгівля продовольчими товарами з палатки, яка перевищувала площу, вказану в договорі на надання в оренду окремого елементу благоустрою (згідно схеми 3х3м, а фактично 5х3м). Зовнішній вигляд палатки не відповідає санітарним нормам, чим порушив п.5.1.6 ОСОБА_2 благоустрою м.Миргород (а.с.11, 76).

За наслідками розгляду даних протоколів, постановами адміністративної комісії при Миргородському міськвиконкомі від 12.04.2017 року № 49 та № 52 було накладено на ОСОБА_1 адміністративні стягнення у вигляді штрафів в сумі 850 грн. та 1700 грн. відповідно, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 12, 13, зв.бік а.с.67, 75)

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідачем рішення прийнято обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" № 2807-IV від 06.09.2005 (далі - Закон № 2807-IV) встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 13 Закону № 2807-IV до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою територій населених пунктів, не порушуючи права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів (п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону № 2807-IV).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною 4 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 2807-IV, правила благоустрою території населеного пункту це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження ОСОБА_2, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених ОСОБА_2.

На виконання вказаних положень закону рішенням Миргородської міської ради від 13.05.2010 року №37 затверджено «ОСОБА_2 благоустрою території міста Миргорода», які оприлюднені шляхом публікації в газеті «Миргород наш дім» та розміщені на офіційному сайті http://mirportal.pamak.com.ua., отже доведені до відома населення м.Миргорода.

ОСОБА_2 на час складання протоколу, винесення постанови та розгляду справи судом ніким не скасовані, були та є чинними, а відтак підлягають до обов'язкового виконання на всій території міста Миргорода.

Відповідно до 5.1.6. «ОСОБА_2 благоустрою міста Миргорода» на обєктах благоустрою міста підприємствам, установам та організаціям, фізичним особам підприємцям, а також громадянам забороняється: вчиняти дії, що призводять до порушення умов благоустрою, пошкодження (руйнування чи псування) вулично дорожньої мережі, інших обєктів та елементів благоустрою, ускладнення умов руху пішоходів та транспорту, а також вчиняти інші дії, що заборонені цими ОСОБА_2 та чинним законодавством України; самовільно розміщувати на території обєктів благоустрою міста будівлі та споруди торговельного, соціально культурного, побутового та іншого призначення у не відведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу; встановлювати без відповідного дозволу малі архітектурні форми, в тому числі палатки торгового та іншого призначення, інформаційні стенди на газонах, в парках, скверах, тротуарах, площах та біля історичних памяток; зберігати товари і тару на прилеглих до обєктів торговельної діяльності та/або сфери послуг територіях, проїзної частині вулиць, тротуарах, інших територіях загального користування.

Колегія суддів звертає увагу, і це не заперечується позивачем, що із матеріалів справи та пояснень свідків, допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції, вбачається розміщення ОСОБА_1 товарів у тарі (ящиках) і поза межами тимчасової споруди (торгівельної палатки), яка займала площу 2*4,5м, що не відповідає конфігурації 3*3 м та 5*5 м, зазначеній у вищевказаній план-схемі. (а.с.70, 77-86)

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч.ч.1-4 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 особисто був присутній під час проведення перевірок 13 та 16 березня 2017 року, при цьому, під час складенні протоколу від 16.03.2017 року позивач відмовився від його підпису.

В той же час, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов'язки суб'єкта та не є обов'язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії. Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 24.03.2015 року у справі №К/9991/78634/12.

Згідно зі ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, серед іншого, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Положеннями ст.218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад наділені повноваженнями по розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.152 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний оцінити докази, шляхом всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що із протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.9, 11, 6976) вбачається, що розгляд справ було призначено на 22.03.2017 року. Враховуючи, що ОСОБА_1 було надано до адміністративної комісії виконкому Миргородської міськради заяву від 16.03.2017 року про бажання особистої участі із адвокатом у засіданні комісії, розгляд адміністративних справ було перенесено на іншу дату 12.04.2017 та наступне засідання було проведено за участі позивача, а тому доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача під час розгляду справ про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження.

За змістом частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017р. по справі № 541/829/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 24 листопада 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7