Справа № 808/906/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 808/906/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного Управління Державної Казначейської служби України в місті Києві та Київської міської митниці ДФС України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі №808/906/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної Казначейської служби України в місті Києві, Київської міської митниці ДФС України про визнання вимоги незаконною, бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії, стягнення матеріальної шкоди, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення адміністративного позову, просив визнати незаконною вимогу про оплату витрат митного органу за зберігання товарів серійних легкових автомобілів марки Jaguar, моделі ХК 120, модифікації SE, 1954 року випуску; марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску; марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, що належать ОСОБА_1, під митним контролем на складі Київської міської митниці ДФС, висловлену Київською міською митницею ДФС у листі від 09.12.2016 року; визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС, яка полягає у неповерненні зі складу Київської міської митниці ДФС легкових автомобілів: марки Jaguar, моделі ХК 120, модифікації SE, 1954 року випуску; марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску; марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, що належать ОСОБА_1; зобовязати Київську міську митницю ДФС видати ОСОБА_1 серійний легковий автомобіль марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску, та серійний легковий автомобіль марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, оформлені згідно митної декларації №100260006/2016/245573 від 08.12.2016, без стягнення з нього платежів за їх зберігання на складі Київської міської митниці ДФС; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_1 завдану йому незаконною вимогою та протиправною бездіяльністю Київської міської митниці ДФС матеріальну шкоду у сумі 224418 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 31 копійки; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь ОСОБА_1 завдану йому незаконною вимогою та протиправною бездіяльністю Київської міської митниці ДФС моральну шкоду у сумі 10000грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав незаконною вимогу про оплату витрат митного органу за зберігання товарів - серійних легкових автомобілів: марки Jaguar, моделі ХК 120, модифікації SE, 1954 року випуску; марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску; марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, що належать ОСОБА_1, під митним контролем на складі Київської міської митниці ДФС, висловлену Київською міською митницею ДФС у листі від 09.12.2016; визнав протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС, яка полягає у неповерненні зі складу Київської міської митниці ДФС легкових автомобілів: марки Jaguar, моделі ХК 120, модифікації SE, 1954 року випуску; марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску; марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, що належать ОСОБА_1; зобовязав Київську міську митницю ДФС видати ОСОБА_1 серійний легковий автомобіль марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску, та серійний легковий автомобіль марки Chrysler, моделі 62, 1928 року випуску, оформлені згідно митної декларації №100260006/2016/245573 від 08.12.2016, без стягнення з нього платежів за їх зберігання на складі Київської міської митниці ДФС. Стягнув з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_1 завдану йому незаконною вимогою та протиправною бездіяльністю Київської міської митниці ДФС матеріальну шкоду у сумі 224418 (двісті двадцять чотири тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 31 копійки. В іншій частині позову відмовив.

Постанова суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем в апеляційному порядку не оскаржена.

Відповідачі по справі, не погодившись з постановою суду, оскаржили її в апеляційному порядку.

Головне управління Державної Казначейської служби України в місті Києві, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, відмовивши в частині задоволених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_1 завдану йому незаконною вимогою та протиправною бездіяльністю Київської міської митниці ДФС матеріальну шкоду у сумі 224418,31грн. Апелянт посилається на те, що для вирішення питання щодо стягнення шкоди необхідно встановити наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідачів та завданої шкоди, що має бути підтверджено належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування збитків.

Київська міська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, відмовивши в частині задоволених позовних вимог. Апелянт посилається на те, що відповідно до вимог статті 242 Митного кодексу України видача товару зі складу митного органу здійснюється за умови відшкодування витрат митних органів на їх зберігання.

Представник Київської міської митниці ДФС України ОСОБА_2 (довіреність від 09.11.2017 року) підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати постанову суду першої інстанції.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, що 09.02.2015 року ОСОБА_1 подав до Київської міської митниці митну декларацію №100260006/2015/480005, відповідно до якої заявив до митного оформлення предмети колекціонування, що становлять історичний інтерес, культурну цінність: серійний легковий автомобіль марки Jaguar, моделі ХК 120, модифікації SE, 1954 року випуску; серійний легковий автомобіль марки Studebacker з кузовом Touring, 1924 року випуску, у розібраному стані; серійний легковий автомобіль марки Chrysler моделі 62, 1928 року випуску, у розібраному стані (далі за текстом товар).

11 лютого 2015 року митницею прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-117-2015, яким товар класифіковано за кодом УКТЗЕД - НОМЕР_1 (автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі з робочим об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 см 3, що використовувалися понад 5 років), та НОМЕР_2 (автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі з робочим об'ємом циліндрів двигуна понад 1500 см 3, але не більш як 3000 см 3, що використовувалися понад 5 років). 12 лютого 2015 року товар розміщений на склад митниці за уніфікованими митними квитанціями №479533, №479534, №479535.

Постановою Окружного адміністративного суду м .Києва від 19 червня 2015 року у справі №826/6468/15 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС України про визнання коду товару №КТ-117-2015 від 11.02.2015 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2016 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 червня 2015 року у справі №826/6468/15 залишено без змін.

Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією №100260006/2016/245573 від 08.12.2016 року за кодом УКТЗЕД НОМЕР_3.

09 грудня 2016 року позивач звернувся до митного органу із заявою про повернення товару. Листом від 09.12.2016 року позивачу повідомлено про необхідність сплати витрат за зберігання товару на складах митного органу у розмірі 548347,71грн.

Не погодившись із вказаною вимогою, позивач звернувся Голови ДФС України зі скаргою. Листом від 18.01.2017 року №856/Д/99-99-05-02-04-14 позивача повідомлено про те, що відповідно до наявної в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС інформації щодо часу здійснення митних формальностей при митному оформленні товарів, із застосуванням митних декларацій, процедури контролю не впливали на строк зберігання. Крім того, процедури митного контролю за митною декларацією від 09.02.2015 року №100260006/2015/480005, у митному оформленні за якою було відмовлено у звязкуі з винесенням рішення про визнання коду товару №ЛТ-117-2015 від 11.02.2015 року, були виконані до моменту поміщення товарів 12.02.2015 року на зберігання на складі митниці.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для зберігання товару на митному складі, оскільки відмова у здійсненні митного оформлення товару була протиправною.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 статті 201 Митного кодексу України товари з моменту пред'явлення їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем.

Згідно з частиною 6 статті 239 Митного кодексу України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1 - 5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг. Відповідно до приписів частини першої статті 242 Митного кодексу України товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Пунктом 8 Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року встановлено, що при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включаються: час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю та митного оформлення досліджень (аналізів, експертиз). Проміжок часу, витрачений на проведення досліджень (аналізів, експертиз), підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митним органом про необхідність таких досліджень (аналізів, експертиз) та дату отримання митним органом відповідної інформації; час затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митного органу. При цьому, під час обрахунку витрат до розрахункового строку не включаються час проведення службового розслідування або перевірки; строк дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами.

Яв вбачається з матеріалів справи, зберігання з 12.02.2015 року на митному складі Київської міської митниці товару, належного позивачу, виникло внаслідок відмови у здійсненні митного оформлення, протиправність якої встановлена у судовому порядку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України та частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Київської міської митниці ДФС України, Головного Управління Державної Казначейської служби України в місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2017 року у справі №808/906/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук