Справа № 820/4007/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"23" листопада 2017 р. № 820/4007/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

Судді Рубан В.В., Старосєльцева О.В.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ПОЛІГРАФПАК"
до Державної фіскальної служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АСС-ПОЛІГРАФПАК», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 12.07.2017 року №665/37574999. №671/37574999, від 14.07.2017 року №982/37574999, №984/37574999', №985/37574999 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 19.06.2017 року №20, від 16.06.2017 року №89, від 21.06.2017 року №90, №91, №92.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що дії ДФС обґрунтовані, а рішення повністю відповідають вимогам діючого законодавства, а тому є законними, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Колегія суддів, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ТОВ «АСС-Поліграфпак» зареєстрований, як платник податків в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб з 24.03.2011 року, перебуває на обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Діяльність ТОВ «АСС-Поліграфпак» регулюється статутом підприємства. Так, в редакції статуту ТОВ «АСС-Поліграфпак» від 24.03.2011 затверджено, що предметом діяльності товариства, зокрема, є інша поліграфічна діяльність, надання інших послуг у поліграфічній діяльності.

ТОВ «АСС-Поліграфпак» зареєстровано та здійснюються наступні види діяльності: код КВЕД 17.21 Виробництво гофрованого паперу та картону, паперової та картонної тари;код КВЕД 17.29 Виробництво інших виробів з паперу та картону; -Код КВЕД 18.12 Друкування іншої продукції (основний); код КВЕД 18.13 Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг;код КВЕД 18.14 Брошурувально-палітурна діяльність і надання пов'язаних із нею послуг.

Таким чином, ТОВ «АСС-Поліграфпак» займається виготовленням поліграфічної продукції та наданням поліграфічних послуг з дня створення підприємства, що крім того, підтверджується Довідкою від 28.12.2012 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (копія довідки - є в матеріалах справи).

У своїй господарській діяльності ТОВ «АСС-ГІоліграфпак» використовує орендовані виробничі приміщення загальною площею 250,0 кв.м. згідно договору оренди від 01.04.2011 № А-9.

Підприємство має власні основні засоби, так зокрема, балансова вартість обладнання станом на 01.07.2017 становить 12 714,8 тис. грн., будови - 7 059,6 тис. грн.

ТОВ «АСС-ГІоліграфпак» володіє достатніми трудовими ресурсами для надання поліграфічних послуг. Штатна чисельність ТОВ «АСС-Поліграфпак» станом на 01.07.2017 складає 62 працівника .

Згідно з даними Податкового розрахунку за формою 1-ДФ в 1 кварталі 2017 за трудовими договорами працювало 60 осіб, в 2 кварталі 2017- 58 осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «АСС-Поліграфпак» та Західною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (реорганізована шляхом приєднання до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) укладено договір від 02.02.2016 N 010220161 про визнання електронних документів.

На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «АСС - Поліграфпак» через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв'язку було складено і направлено Державній фіскальній службі податкові накладні на загальну суму 357 782,22 грн. (в тому числі ПДВ 59 630,37 грн.):від 19.06.2017 р.№ 20 на суму 57 106,12 грн. ( в т.ч. ПДВ 9 517,69 грн.); від 16.06.2017 р. № 89 на суму 97 875,0 грн. (в т.ч. ПДВ 16 312,50 грн. );від 21.06.2017р. № 90 на суму 93 099,47 грн. ( в т.ч. 15 516,58 грн.);від 21.06.2017р. № 91 на суму 89 700,0 грн. ( в т.ч. 14 950,0 грн.);від 21.06.2017р. № 92 на суму 20 001,60 грн. (в т.ч. ПДВ 3 333,60 грн.).

Згідно отриманих квитанцій №1 від 19.06.2017 р. до ПН від 19.06.2017 № 20, від 16.06.2017 р. до ПН від 16.06.2017 № 89, від 21.06.2017р. до ПН від 21.06.2017 № 90, № 91, № 92 (далі - квитанції № 1), зазначені податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена.

Як встановлено судом, у якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних, в усіх квитанціях зазначено одна й та сама обставина постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД за результатами опрацювання СМКОР».

У зв'язку з цим ТОВ «АСС- Поліграфпак» направлено в електронному вигляді на розгляд Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - «Комісія ДФС») Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК за встановленою формою Л312601, а саме:від 12.07.2017 р.№ 20 до ПН від 19.06.2017 № 20;від 13.07.2017 р.№ 23 до П1І від 16.06.2017 № 89;від 13.07.2017р. № 22 до ПН від 21.06.2017р. № 90;від 13.07.2017р. № 24 до ПН від 21.06.2017 № 91;від 13.07.2017р. № 25 до ПН від 21.06.2017 № 92.

До кожного із зазначених Повідомлень, було подано наступні документи: договір від 15.02.2016 № 203, акт надання послуг від 19.06.2017 № 845, виписку банку за 05.07.2017, акт надання послуг від 16.06.2017 № 915, акт надання послуг від 21.06.2017 № 916, № 917, видаткову накладну від 21.06.2017 № 918, акт звіряння розрахунків, договір від 01.11.2016 № АСС-1611, штатний розклад, оборотньо - сальдову відомість по рахунку 10 «Основні засоби».

Крім того, згідно з вимогами пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, ТОВ «АСС- Поліграфпак» супровідним листом від 13.07.2017 вих. № 13/07/1 подано до Комісії ДФС України у паперовій формі пояснення та копії вищенаведених документів (за вичерпним переліком) до зазначених податкових накладних, достатніх для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, суд вказує, що платником податків своєчасно за встановленою формою та в повному обсязі (у відповідності до приписів пунктів 3 та 4 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Мінфіну України від 13.06.2017 № 567 (далі - «Критерії оцінки») та пп. 201.16.1, пп. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України) подано Комісії ДФС інформацію та документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію цих податкових накладних.

Проте, наступними рішеннями Комісії ДФС (отриманими платником податків виключно в електронному вигляді через електронний кабінет - разом із квитанціями №2 про відмову у реєстрації ПН) відмовлено в реєстрації податкових накладних на загальну суму 357 782,22 грн. (в тому числі ПДВ 59 630,37 гри), а саме:рішення Комісії ДФС від 12.07.2017р.№ 665/37574999 про відмову в реєстрації ПН від 19.06.2017 № 20 на суму 57 106,0 грн., в т. ч. ПДВ 9 517,69 грн.;рішення Комісії ДФС від 12.07.2017р. № 671/37574999 про відмову в реєстрації ПН від 16.06.2017р. № 89 на суму 97 875,0 грн., в т. ч. ПДВ 16 312,5 грн.;рішення Комісії ДФС від 14.07.2017 р. № 982/37574999 про відмову в реєстрації ПН від 21.06.2017р. № 90 на суму 93 099,47 грн., в т. ч. ПДВ 15 516,58 грн.;рішення Комісії ДФС від 14.07.2017 р.№ 984/37574999 про відмову в реєстрації ПН від 21.06.2017р. № 91 на суму 89 700,0 грн., в т. ч. ПДВ 14 950,0 грн.;рішення Комісії ДФС від 14.07.2017 № 985/37574999 про відмову в реєстрації ПН від 21.06.2017 р.№ 92 на суму 20 001,60 грн., в т. ч. ПДВ 3 333,60 грн. (далі - «рішення про відмову у реєстрації ПН»).

Підставою для відмови у реєстрації податкових накладних у всіх вищезазначених рішеннях є наступне шаблонне твердження ДФС України: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням податкового законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних отримані ТОВ «АСС-Поліграфпак» через Електронний кабінет платника податку, та за своїм змістом не містять печатки контролюючого органу та підпису особи, яка їх підписала.

Не погоджуючись із прийнятими Комісією ДФС України рішеннями від 12.07.2017 № 665/37574999, №671/37574999, від 14.07.2017 № 982/37574999, № 984/37574999, 985/37574999, ТОВ «АСС-Поліграфпак», керуючись приписами п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України та Постанови КМУ від 04.07.2017 №485 «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», в адміністративному порядку 17.07.2017 подано скарги, а саме: № 17/07-1 21.06.2017 №92; На рішення Про відмову У реєстрації податкової накладної від - № 17/07-2 21.06.2017 №90; на Рішення про відмову У реєстрації податкової накладної від - № 17/07-3 16.06.2017 №91; на рішення про відмову У реєстрації податкової накладної від № 17/07-4 16.06.2017 №89; на рішення про відмову У реєстрації податкової накладної від - №17/07-5 19.06.2017 №20. на рішення про відмову У реєстрації податкової накладної від 19.06.2017 року №20 .

Рішеннями Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 28.07.2017 № 42/37574999, № 39/37574999, № 43/37574999, № 40/37574999, № 41/37574999 рішення від 12.07.2017 № 665/37574999, №671/37574999, від 14.07.2017 № 982/37574999, № 984/37574999, № 985/37574999 залишені без змін, а скарги ТОВ «АСС- Поліграфпак» - без задоволення.

Як встановлено судом, жодних пояснень щодо підстав для відмови або вмотивованого обґрунтування в цих рішеннях Комісією ДФС України з питань розгляду скарг зазначено не було, рівно як і не наведено жодного допущеного порушення ТОВ «АСС-Поліграфпак» при складанні первинних документів наданих до скарг, що спонукало позивача звернутися з позовом до суду.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив, що для виготовлення різноманітних виробів, надання поліграфічних послуг ТОВ «АСС-Поліграфпак» використовує зокрема у своїй діяльності клей, фарби, самоклеючу плівку та папір.

Отже, вказані витратні матеріали позивач придбав у ТОВ «АСС» по договору поставки № 8-03 від 08.03.2017р., у ТОВ «ТОТАЛ ДИРЕКТ» по договору поставки № 12/10-2016 від 31.10.2016р., у ТОВ «ПРОФ СТІЛ» за договором поставки № 05/01-2016 від 20.01.2016р., у ТОВ «АКРО-ТРЕЙДІНГ» по договору поставки № 02/17 від 01.02.2017р.

Відповідно до пунктів 5.3. договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ «ТОТАЛ ДИРЕКТ» та ТОВ «ПРОФ СТІЛ» доставка товару здійснюється засобами та за рахунок Покупця. Перехід права власності на товар здійснюється на складі постачальника.

Згідно до пунктів 2.1. договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ «АСС» та ТОВ «АКРО-ТРЕИДІНГ» поставка товару здійснюється на умовах ЕХW або СРТ відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року). Місце поставки - склад Покупця або склад Постачальника.

Для організації доставки товару від складу постачальників позивачем додатково укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 02/06/15 від 02.06.2015р. з ТОВ «ЕВОКС».

Підтвердженням здійснення транспортування придбаного позивачем товару є оформлені належним чином товарно-транспортні накладні.

Відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку позивача підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 201 за 01.01.2017 - 20.06.2017.

За операціями з придбання вказаних товарів позивач декларував ПДВ, що підтверджується деклараціями з ПДВ за січень, лютий, березень та квітень 2017 року та додатків 5 до них.

Також, між ТОВ «АСС-Поліграфпак» (Виконавець) та ПП «Шакти» (Замовник) укладений договір про надання поліграфічних послуг від 15.02.2016 № 203, відповідно до п. 1.1 якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобов'язується надати поліграфічні послуги Замовнику, а Замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується їх прийняти та оплатити.

Згідно до п. 3.2.1. вказаного договору Виконавець зокрема зобов'язується забезпечити замовлення матеріалами та сировиною в повному обсязі.

Отже, на виконання договору Замовником - ПП «Шакти» було передано (у переробку) за Актами приймання-передачі № 82 від 14.06.2017р. та № 81 від 13.06.2017р. наступні витратні матеріали - фарби, клей, папір, картон та інше.

В підтвердження надання з боку Замовника витратних матеріалів надано до суду копії товарно-транспортних накладних, відповідно до яких вказаний товар доставлявся на склад позивача.

Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами:податкова накладна від 19.06.2017 № 20 на загальну суму 57 106,12 грн. у т.ч. ПДВ - 9 517,69 грн.;акт надання послуг від 19.06.2017 № 845;Акт сдачі-приймання виконаних робіт по договору № 203 від 15.02.2016р.;випискою банку за 05.07.2017 про зарахування коштів на рахунок ТОВ «АСС- Поліграфпак» в сумі 57 106,12 грн, згідно з платіжним дорученням ПП «Шакти» від 05.07.2017 № 4759.

Крім того, між ТОВ «АСС-Поліграфпак» (Виконавець) та ТОВ «Смік Колор» (Замовник) укладений договір від 01.11.2016 № АСС-1611, відповідно до п. 1.1. якого визначено, що Виконавець за дорученням Замовника бере на себе обов'язки з виготовлення поліграфічної продукції, а Замовник зобов'язується своєчасно приймати та у повному обсязі оплачувати виконані роботи. Виконання вказаного договору підтверджено наступними документами:податкова накладна від 1.6.06.2017 № 89 на загальну суму 97 875,0 грн. у т.ч. ПДВ 16 312,50 грн.;податкова накладна від 21.06.2017 № 90 на загальну суму 93 099,47 грн. у т.ч. ПДВ 15 516,58 грн.;податкова накладна від 21.06.2017 № 91 на загальну суму 89 700,0 грн. у т.ч. ПДВ 14 950,0 грн.;податкова накладна від 21.06.2017 № 92 на загальну суму 20 001,60 грн. у т.ч. ПДВ З 333,60 грн.;акт надання послуг від 16.06.2017 № 915; акт надання послуг від 21.06.2017 № 916;видаткова накладна від 21.06.2017 № 917; видаткова накладна від 21.06.2017 № 918;акт звіряння взаємних розрахунків (копії вказаних документів є в матеріалах справи).

Отже, на думку суду, первинними документами, ТОВ "АСС-Поліграфпак» підтверджено факт виконання зобов'язань скаржником та його контрагентом за вказаними вище правочинами.

Всі первинні документи відображені в бухгалтерському та податковому обліку нашого підприємства.

Отже, суд вважає за необхідним вказати ,що реальність здійснення господарських операцій та відповідність обсягів постачання обсягам придбання по підтверджується усіма необхідними документами.

Також суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» N 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку N 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку N 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Колегія суддів наголошує, що абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» N 190 від 29.03.2017р. встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацем 2 Постанови N 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

Проте, в рішеннях не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, на думку колегії суддів, оскаржуване рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

При цьому колегія суддів зауважує, що оскільки до позивача було встановлено Критерії оцінки ступеня ризиків, Комісією не було враховано пояснення та документи позивача.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної .

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено, а тому є такими, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача вказав на те, що позовна вимога про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, не підлягає задоволенню, оскільки питання реєстрації податкових накладних в реєстрі є дискреційною функцією фіскального органу.

Колегія суддів критично оцінює такі доводи відповідача та зазначає, що реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій ОСОБА_1 Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_1 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 N 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 62 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобовязання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за датою її подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене колегія суддів зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-ПОЛІГРАФПАК" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 12.07.2017 року №665/37574999, №671/37574999, від 14.07.2017 року №982/37574999, №984/37574999, №985/37574999.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 19.06.2017 року №20, від 16.06.2017 року №89, від 21.06.2017 року №90, №91, №92.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 листопада 2017 року.

Головуючий суддя Спірідонов М.О.

Судді Рубан В.В.

ОСОБА_2