Справа № 524/4042/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р. Справа № 524/4042/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2017р. по справі № 524/4042/17

за позовом ОСОБА_2

до Заступника начальника Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_3

про визнання постанови протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ОСОБА_2М.) звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до заступника начальника Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 (далі по тексту заступник начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3, відповідач), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15.08.2016 року серії АВ № 916323 заступника начальника Кременчуцької ОДПІ Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну сплату ЄСВ ПП «Редакції Програма Плюс», ТОВ «Яхтклуб «Посейдон» за червень 2016 року.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.08.2017 року по справі № 524/4042/17 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 15.08.2016 року серії АВ № 916323 винесену заступником начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2550,00 грн.

Кременчуцька ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.08.2017 року по справі № 524/4042/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем, який є страхувальником у розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», всупереч вимогам ст.6, ч.8, ч.12 ст.9 цього Закону несвоєчасно сплачено єдиний внесок за червень 2016 року, у звязку з чим відповідно до п.26.1 ст.26 даного закону ОСОБА_2 повинна нести адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Вказав, що відповідачем було надіслано рекомендовані листи з повідомленням на адресу ТОВ «Яхтклуб «Посейдон» та ПП «Редакція Програма Плюс», якими керівника та головного бухгалтера цих підприємств запрошено на 15 год. 00 хв. 15.08.2016 року для вирішення питання про ознайомлення, підписання, отримання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, розгляд постанови про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Вказані запрошення позивачеві вручено 26.07.2016 року, тобто, фактично позивач був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за 20 днів. 15.08.2016 року позивач не зявився, клопотання про перенесення розгляду справи не надіслав, тому 15.08.2016 року у приміщенні Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області відносно позивачки складено акти неявки, протоколи про адміністративне правопорушення та винесено постанову серії АВ № 816323 по справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.165-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу в сумі 2550,00 грн. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем не порушено процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Крім того, вказує, що позивачем пропущено як 10-денний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановлений статтею 289 КУпАП (постанова набрала законної сили 29.10.2016 року), так і шестимісячного строку звернення до суду з позовом, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України (сплив 29.03.2017 року). Відмітив, що постановою державного виконавця від 21.04.2017 року виконавче провадження ВП № 53239336 закінчено у звязку з повним фактичним виконанням, заборгованість сплачена 20.04.2017 року.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях та в судовому засіданні вимоги просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача та апелянта в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування клопотання зазначив, що представник відповідача та апелянта ОСОБА_4 перебуває у відпустці у звязку з навчанням, що унеможливлює його участь у призначеному на 22.11.2017 року судовому засіданні. Розгляд справи № 524/4042/17 в судовому засіданні без участі представника відповідача порушить його право на захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, колегія суддів, враховуючи, що відповідач та апелянт втретє не прибули в судове засідання, не позбавлені можливості направити в судове засідання іншого представника, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2016 року головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування єдиного внеску Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_5 складено протоколи № 794 та № 795 про виявлення факту вчинення адміністративного правопорушення, а саме несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування ЄСВ за червень 2016 року позивачем, як керівником ПП «Редакція Програма Плюс», ТОВ «ЯХТКЛУБ «ПОСЕЙДОН» (а.с.7, 8).

В цей же день, 15.08.2016 р. на підставі вказаного протоколу, заступником начальника Кременчуцької ОДПІ ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі 2550,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено процедуру винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення (протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складені за її відсутності, про дату та час розгляду справи її належним чином не повідомлено).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини у справі, обмежившись лише констатацією неповідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення постанови і протоколів про адміністративне правопорушення за відсутності позивачки, не надав жодної оцінки змісту правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

У звязку з чим колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції такою, що прийнята при неповному зясуванні обставин справи, з порушенням норм процесуального права, а відтак, підлягає скасуванню з наступних підстав.

За визначенням п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі по тексту Закон № 2464-VІ) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VІ страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464-VІ платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.7 ст.9 Закону № 2464-VІ єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч.8 ст.9 Закону № 2464-VІ).

Як вбачається зі змісту протоколів від 15.08.2016 року № 795 (серії АА № 016731) та № 794 (серії АА № 016730), позивачкою як посадовою особою ПП «Редакція «Програма плюс» та ТОВ «Яхтклуб «Посейдон» допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску за червень 2016 року на загальну суму 8565,15 грн. (у т.ч. по ПП «Редакція «Програма плюс» - 5606,15 грн., по ТОВ «Яхтклуб «Посейдон» - 1479,5 грн.) (а.с.7-8).

Як встановлено пунктом 26.1 статті 26 Закону № 2464-VІ посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.165-1 КУпАП несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відповідачем не обґрунтовано належним чином застосування до позивача заходів відповідальності саме за частиною 5 статті 165-1 КУпАП.

Так, відповідачем у графі 4 постанови «Притягався до адміністративної відповідальності раніше і за що» лише зазначено «притягався, ч.5 ст.165 КУпАП та пп.1 п.1 ст.26 Закону № 2464-VІ», без вказівки на дату і номер постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без наведення обставин попереднього притягнення до адміністративної відповідальності.

Відсутність в оскаржуваній постанові та у протоколах вищезазначених відомостей унеможливлює встановлення того факту, що протягом року позивача було піддано адміністративному стягненню за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що є обовязковою умовою застосування ч.5 ст.165-1 КУпАП.

Крім того, як у протоколах, так і в оскаржуваній постанові відсутні посилання на матеріали перевірки, в ході яких відповідачем встановлено несвоєчасну сплату позивачкою ЄСВ за червень 2016 року, та не наведено фактичних обставин, які свідчать про порушення позивачкою вимог п.8 ст.9 Закону № 2464-VІ.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не проаналізував належним чином обставин притягнення до адміністративної відповідальності, не встановив, якими доказами підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 порушення п.8 ст.9 Закону № 2464-VІ, а отже, оскаржувана постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності не може вважатися такою, що прийнята відповідачем на підставі належних, достатніх та необхідних доказів.

Надаючи оцінку дотриманню відповідачем процедури притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.246 КУпАП).

За приписами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно з ч.1 ст.257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено частиною 1 статті 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до п. 2.7. Інструкції з оформлення органами державної податкової служби матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом ДПА України від 28.10.2009 р. № 585, зареєстрованої в Мінюсті 29.12.2009 р. за № 1262/17278, чинної на час винесення оскаржуваної постанови (далі по тексту - Інструкція № 585) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це.

Відмова особи від підписання протоколу не є підставою для припинення провадження у справі про адміністративне правопорушення (п.2.8. Інструкції № 585).

Протокол не пізніше наступного дня після його складання реєструється уповноваженою особою органу державної податкової служби України в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення (додаток 2 до Інструкції) (п.2.9 Інструкції № 585).

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права і обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України (254к/96-ВР) та статтею 268 КУпАП (80732-10), про що робиться відмітка у протоколі (п. 2.10 Інструкції № 585).

Якщо справу уповноважений розглядати орган державної податкової служби України, протокол з іншими матеріалами справи після його підписання (відмови від підписання) протоколу та реєстрації в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення передається керівнику (заступнику керівника) органу державної податкової служби, який буде розглядати справу про адміністративне правопорушення (п. 2.13 Інструкції № 585).

Пунктом 3.1. Інструкції № 585 передбачено, що відповідно до статті 234-2 КУпАП керівником або заступником керівника органу державної податкової служби України розглядаються справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1 КУпАП), порушенням порядку подання фінансової звітності та веденням бухгалтерського обліку при ліквідації юридичної особи (стаття 166-6 КУпАП).

Від імені органів державної податкової служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник (заступник керівника згідно з розподілом обов'язків) відповідного органу державної податкової служби України.

Як встановлено пунктом 3.3 Інструкції № 585, відповідно до статей 276, 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області було направлено на адресу ОСОБА_2 повідомлення № 15976/16-03-13-03 та № 15977/16-03-13-03 від 22.07.2016 року, якими з посиланням на пп.20.1.1. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України запрошено ОСОБА_2 на 15.08.2016 року на 15:00 год. до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області для ознайомлення, підписання, отримання протоколу, розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті та винесення постанови про адміністративне правопорушення за несвоєчасну сплату ЄСВ за червень 2016 року.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення, вказані запрошення отримані позивачем 26.07.2016 року (а.с.103).

Однак, слід вказати, що як Кодексом України про адміністративне правопорушення, так і Інструкцією № 585 не передбачено одночасне складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за приписами ст.ст.256, 257 КУпАП, пунктами 2.7, 2.9. 2.10 Інструкції № 585 винесенню постанови про адміністративне правопорушення передує складення протоколу, розяснення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про що робиться відповідна відмітка у протоколі, підписання протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, надання їй можливості подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, викласти мотиви відмови від його підписання, реєстрація протоколу у відповідному журналі, а також надіслання протоколу посадовій особі, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цьому статтею 254 КУпАП передбачено складення протоколу у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 277 КУпАП та пунктом 3.3 Інструкції № 585 прямо передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Однак, постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена того ж дня, що й складено протоколи про адміністративне правопорушення, при цьому відсутні відомості про дату отримання посадовою особою, правомочною розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що та обставина, що позивачка завчасно отримала запрошення від 22.07.2016 року № 15977/16-03-13-03 та № 15976/16-03-13-03, не є свідченням дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, судження суду першої інстанції про те, що про дату та час розгляду адміністративної справи позивач особисто належним чином повідомлена не була, є помилковими.

З приводу доводів відповідача про пропущення ОСОБА_2 строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. Скарга, що надійшла, протягом трьох діб надсилається разом із справою органу (посадовій особі), правомочному відповідно до цієї статті її розглядати.

Згідно з ч.3 ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У свою чергу, згідно з положеннями ч.4 ст.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що позивачка не була присутня під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї, а копію оскаржуваної постанови отримала 20.09.2016 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.09.2016 року позивачкою було подано до Головного управління ДФС у Полтавській області скаргу на постанову від 15.08.2016 року серії АВ № 916323, яка рішенням від 07.10.2016 року № 1062/М/16-31-10-09-11 залишена без розгляду з посиланням на те, що оскаржувана постанова, у відповідності до ст.291 КУпАП, набрала законної сили.

26.10.2016 року ОСОБА_2 було подано скаргу до ДФС України, відповідь на яку позивачкою станом на 30.05.2017 року не отримано.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції надана копія листа ДФС України від 04.11.2016 року № 11656/М/99-99-11-02-02-25 про розгляд скарги ОСОБА_2, якою скаргу залишено без розгляду. Однак, доказів отримання цієї відповіді позивачкою відповідачем не надано.

Таким чином, процедура адміністративного оскарження спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення завершилась не на користь позивача, однак, про це позивачці не було відомо, що зумовило звернення її до суду з цим позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 916323 від 15.08.2016 року.

З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_2 скористалась правом на досудове врегулювання спору, а тому, з урахуванням неотримання позивачкою результатів вирішення цього спору, строк звернення до суду з даним позовом не може вважатися пропущеним.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У звязку з вищенаведеним колегія суддів вказує, що відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятої ним оскаржуваної постанови від 15.08.2016 року серії АВ № 916323.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 916323 від 15.08.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.165-1 КУпАП, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування даної постанови.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.202 КАС України неповне зясування обставин у справі, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч.2 ст.205 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.08.2017 року по справі № 524/4042/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.08.2017р. по справі № 524/4042/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до заступника начальника Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 про визнання постанови протиправною та її скасування задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 916323 від 15.08.2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24.11.2017 р.