Справа № 520/16586/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/16586/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Пучкова І.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання відмови у проведенні перерахунку протиправною, зобовязання провести перерахунок пенсії державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 829334 від 21.12.2016 року про відмову у перерахунку пенсії;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 21.12.2016 року (з моменту звернення за призначенням пенсії) та проводити його в подальшому з урахуванням інших видів виплат у розмірі 89 % від заробітної плати державного службовця на підставі довідки про заробітку плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, аніж ті, з яким їм призначено (перераховано) пенсію, виданої Київською районною адміністрацією Одеської міської ради від 15.12.2016 року № 01-12/977, з урахуванням проведених виплат.

Постановою від 12 липня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Київський районний суд м. Одеси частково задовольнив адміністративний позов:

- визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одесі № 829334 від 21.12.2016 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

- зобов'язав Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 21.12.2016 року пенсії на підставі довідки про заробітну плату, виданої Київською районною адміністрацією Одеської міської ради від 15.12.2016 року № 01-12/977, та у подальшому проводити його з урахуванням інших видів виплат, за якими призначено (перераховано) пенсію, у розмірі 89 відсотків від заробітної плати державного службовця, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, з урахуванням раніше здійснених виплат;

- звернув постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з постановою суду, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки пенсія позивачу обчислена та виплачена відповідно до норм чинного законодавства.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, з 19 березня 2008 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та отримувала пенсію, як інвалід 2-ї групи.

Станом на 30 вересня 2008 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» у розмірі 89 % від заробітної плати.

Також суд першої інстанції встановив, що 21 грудня 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати від 15.12.2016 року.

Рішенням за № 829334 від 21.12.2016 року управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, за яким пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», з 01.06.2015 року не перераховуються, а за ст. 33 Закону України «Про державну службу» такі виплати при обчисленні пенсії державному службовцю не враховуються.

Посилаючись на приписи ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою КМУ № 280 від 23.07.2014 року, ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» 1993 року, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно не врахував суми заробітку позивача, з якого визначається розмір отримуваної нею пенсії, згідно з законом України «Про державну службу».

Також, враховуючи положення ч. 1 ч. 2 ст. 99 КАС України, ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку, що позов у частині дати стягнення підлягає задоволенню частково - лише з 21 грудня 2016 року - дати відмови управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Одеси у заяві позивача, оскільки саме з цієї дати слід вважати, що відповідачем порушені права позивача.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що пенсійні виплати проводяться безстроково в межах та на підставі чинного законодавства, якщо не відбулось змін у законодавстві, які не суперечать нормам Конституції України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 89 % з урахуванням суми всіх виплат, згідно з довідкою про заробітну плату, виданою Київською районною адміністрацією Одеської міської ради від 15.12.2016 року № 01-12/977, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, аніж ті, за якими їм призначено (перераховано) пенсію.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київського районі м. Одеси, правонаступником якого є Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одеса, та з 30.09.2008 року їй призначена пенсія за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 89 відсотків суми її посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом (а.с. 8). Таким чином, доводи викладені в адміністративному позові щодо отримання позивачем на час виникнення спірних правовідносин пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», спростовані матеріалами справи.

Зазначені обставини сторонами у справі не оспорюються.

Також сторонами у справі не оспорюється той факт, що 20 грудня 2016 року ОСОБА_1, як пенсіонер, який працює, звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, додавши до заяви довідку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.12.2016 року № 01-12/977 (а.с. 7, 9).

За наслідками розгляду заяви про перерахунок пенсії відповідач прийняв рішення № 829334 від 23.12.2016 року про відмову у проведення перерахунку пенсії, яке вмотивовано відсутністю законодавчо визначених підстав для проведення такого перерахунку з огляду на приписи Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (а.с. 5).

Апеляційний суд зазначає, що 16.01.2003 року прийнятий ОСОБА_2 України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» № 432-IV, який набрав чинності 04.02.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_2 України «Про державну службу» 1993 року доповнений ст. 37-1, якою встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

ОСОБА_2 України «Про державну службу» 1993 року був доповнений ст. 37-1, то Постановою КМУ № 581 від 23.04.2003 року (яка втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 622 від 14.09.2016 року) була доповнена пунктом 4 Постанова КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Так, пунктом 4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

З 13.12.2005 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» 1993 року (в редакції Закону № 3108- IV від 17.11.2005 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. При цьому пункт 4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року змін не зазнав.

З 01.01.2015 року стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» 1993 року (в редакції Закону № 76-VІІІ від 28.12.2014 року), встановлювала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому пунктом 16 розділу ІІ Закону України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року Кабінету Міністрів України був наданий місячний строк, з дня набрання чинності цим Законом, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

На виконання пункту 16 розділу ІІ Закону України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року Кабінет Міністрів України не приймав Постанови, якою б встановлював умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» 1993 року.

10 грудня 2015 року прийнятий ОСОБА_2 України «Про державну службу» № 889-VIII, який в повному обсязі набрав чинності з 01 травня 2016 року, та статтею 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 р., визнаний таким, що втратив чинність ОСОБА_2 України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Приписи ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року стосуються пенсійного забезпечення (права на призначення пенсії), в той час як ст. 37-1 цього закону визначала порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, які встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року втратила чинність з 01.05.2016 року.

Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка діє з 01.12.2015 року, внесені зміни до Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, якими виключений пункт четвертий з Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, що передбачав умови та порядок проведення перерахунку пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З урахуванням зазначених нормативно-правових актів, перерахунок пенсій державним службовцям саме у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям був передбачений з 04.02.2003 року по 01.12.2015 року, оскільки з 01 січня по 01 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України не прийняв жодної Постанови, якою б були визначені умови та порядок перерахунку пенсії державного службовця.

В період з 01.12.2015 року по 01.05.2016 року ОСОБА_2 України «Про державну службу» 1993 року, в ст. 37-1 закріплював саму можливість проведення перерахунку пенсії, але не визначав ні умов такого перерахунку, ні порядку проведення такого перерахунку.

З 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який не передбачає для проведення перерахунку пенсії такої умови як «підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям».

Також Постановою КМУ № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, яка діє з 01.12.2015 року, передбачено збільшення на 25 відсотків (п. 3), посадових окладів державних службовців визначених, окрім іншого, додатком № 55 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».

ОСОБА_2 з 01.12.2015 року підвищений розмір заробітної плати працюючим державним службовцям, та саме з цього часу для пенсіонерів, які одержують пенсію державного службовця, відсутня така підстава для перерахунку розміру пенсії як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, та іншого Кабінетом Міністрів України не встановлено, а з 01.05.2016 року втратила чинність норма Закону, якою задекларовано право на перерахунок пенсії державного службовця, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивачу, та про правомірність рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

Таким чином, за відсутності з 01.12.2015 р. умов для проведення перерахунку пенсії державного службовця за Законом України «Про державну службу» 1993 року, враховуючи обчислення та виплату з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсій призначених за Законом України «Про державну службу» 1993 року, враховуючи відсутність в Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» такої умови перерахунку пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, та втрату чинності з 01.05.2016 року статті 37-1 Законом України «Про державну службу» 1993 року, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, та правомірність дій відповідача та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на приписи пункту 5 Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», щодо скасування з 01.06.205 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, окрім іншого, встановлених Законом України «Про державну службу» 1993 року. Зазначені доводи є помилковими, оскільки скасування норм законів має відбуватись із чітким зазначенням такого скасування (розділу, статті, частини, пункту, ін..), та не може бути визначено такою узагальнюючою умовою, як норми щодо пенсійного забезпечення.

Апеляційний суд зазначає також про помилковість посилання суду першої інстанції при задоволенні адміністративного позов на норми, якими врегульовано питання складових заробітної плати з якої обчислюється розмір пенсії, оскільки неврахування позивачем всіх складових заробітної плати позивача при визначення розміру пенсії не є предметом спору в цій справі.

Також апеляційний суд зазначає про помилковість посилання позивача в адміністративному позову на практику ЄСПЛ якою позивач обґрунтовує порушення своїх прав визначених ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 р., Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена частково, оскаржена постанова скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання відмови у проведенні перерахунку протиправною, зобовязання провести перерахунок пенсії державного службовця

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець