Справа № 815/4323/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4323/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м.Одеса

13год. 45хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СІ-Н-АЙ до державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_1, державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_2, заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю СІ-Н-АЙ, в якій позивач просить суд (з урахуванням уточнень) визнати незаконними дії державних інспекторів відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по складанню та підписанню акту №ВА085472 від 02.08.2016 року; визнати незаконними дії заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3 по підписанню запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за вихід.№1593/20/59-16 від 12.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на адресу ОСОБА_4 (власника транспортного засобу), а не на адресу автомобільного перевізника, надійшло запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт за вих.№1593/20/59-16 від 12.08.2016 року за підписом заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3 До запрошення було додано копію акту №ВА085472 від 02.08.2016р., складеного та підписаного державними інспекторами відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління у Кіровоградській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Як зазначає позивач, суть порушення, на думку інспекторів, полягає у відсутності тахокарти за 02.08.2016р. При цьому, позивач зазначає, що для ТОВ «СІ-Н-АЙ» як для автомобільного перевізника, згідно до приписів ч.2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» необхідними документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підстава, інші документи передбачені законодавством. На думку позивача, дії посадових осіб Укртрансбезпеки щодо притягнення до відповідальності ТОВ «СІ-Н-АЙ» є протиправними, оскільки Товариство не здійснює міжнародні перевезення.

В матеріалах справи наявні письмові заперечення Укртрансбезпеки, де третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. 02 серпня 2016 року державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградський області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автотранспортом, а саме автотранспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1. За результатами перевірки складено акт №ВА085472 від 02.08.2016 року та зафіксовано надання послуг по перевезенню вантажів на договірних умовах згідно товарно-транспортної накладної №01/08, транспортним засобом без оформлених документів згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня тахокарта реєстрації режимів праці та відпочинку водія за 02.08.2016 року. Позивачем як автомобільним перевізником при наданні послуг з перевезення вантажів не було забезпечено водія транспортного засобу, який здійснював перевезення вантажу, щоденними листами реєстрації режимів праці та відпочинку водія, що є порушенням абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових заперечень заступника начальника управління - начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3 при прийнятті рішення щодо запрошення ОСОБА_4 на розгляд справи про можливе (передбачуване) порушення законодавства про автомобільний транспорт або порушення положень Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач керувався приписами «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2016р. №1567. Оскільки акт порушення №085472 складався працівниками Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, після чого був направлений для реагування, ОСОБА_3 був зобовязаний викликати власника автомобіля ОСОБА_4 згідно приписів вищезазначеного Порядку. Також при розгляді справи 30.08.2016р було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 не є субєктом господарювання, а отже санкції до нього відповідачем не застосовувались. Звертає увагу суду на те, що позивачем по справі є ТОВ «СІ-Н-АЙ», порушення прав якого в даних обставинах відсутнє.

Заперечуючи проти адміністративного позову, представник третьої особи -Державної служби України з безпеки на транспорті, з підстав наданих до суду письмових заперечень, у задоволенні адміністративного позову просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що оскаржувані дії державних інспекторів відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були законними з огляду на наступне. При складанні акту №ВА085472 від 02.08.2016р. інспектори керувалися положеннями «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» затвердженого КМУ від 08.11.2006 року №1567. Зазначений акт перевірки складався інспекторами за ознаками правопорушення, що повністю відповідає їх правам та обовязкам. За висновками розгляду справи 30.08.2016 року не було застосовано санкції а ні до власника вантажного автомобіля ОСОБА_4, а ні до позивача. Враховуючи зазначене, представник третьої особи просив суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «СІ-Н-АЙ».

Від представника позивача 18.10.2017 року через канцелярію суду надійшла письмова заява (вх.№28528/17) про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника ТОВ СІ-Н-АЙ.

Третя особа ОСОБА_4 у письмовій заяві підтримав позовні вимоги Товариства та просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідачі та треті особи до суду 09.11.2017р. не зявилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у звязку із неприбуттям у судове засідання 09.11.2017р. всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 02.08.2016 року згідно направлення на перевірку №012995 від 01.08.2016 року та Наказу «Про затвердження щотижневого графіку проведення рейдових перевірок» №1182 від 29.07.2016 року, державними інспекторами відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2А була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автотранспортом, а саме автотранспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1, ВН7685ХХ.

В ході перевірки встановлено, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ТЗ керувався водієм ОСОБА_5

За результатами зазначеної перевірки складено акт №ВА085472 від 02.08.2016 року, в якому інспекторами зафіксовано порушення передбачені ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг по перевезенню вантажів на договірних умовах згідно товарно-транспортної накладної №01/08 від 01.08.2016р., транспортним засобом без оформлених документів, а саме встановлено відсутність тахокарти реєстрації режимів праці та відпочинку водія за 02.08.2016 року.

Відповідно до листа Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області від 06.08.2016 року №03-10/995 зазначений акт перевірки направлено для подальшого розгляду та прийняття рішення до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області.

12.08.2016 року за підписом заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю за безпекою на автомобільному та міському електричному транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3 було направлено запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення №1593/20/59-16 власнику транспортного засобу ОСОБА_4

У вказаному запрошенні, зазначено дату розгляду справи за актом №ВА085472 від 02.08.2016 року на 30.08.2016 року.

Позивач вважає дії відповідачів щодо складання та підписання акту та направлення запрошення на розгляд справи протиправними, що зумовило звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює, зокрема, державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно із ч. 10 ст. 6 вищезазначеного Закону державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частиною 11 зазначеної статті закріплено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

У відповідності ч. 14 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначає Кабінет міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень визначена постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567.

Згідно з положеннями п. 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 14 Порядку №1567 встановлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до вимог п.15 Порядку №1567 встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п.21 Порядку №1567 зазначається, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком №3.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив, що при виконанні своїх посадових обовязків, а саме проведення рейдової перевірки транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1, державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області не було порушено законодавчих приписів, що регулюють спірні правовідносини, оскільки рейдову перевірку проведено відповідно до оформленого направлення на перевірку від 01.08.2016р., затвердженого наказом №482 від 29.07.2016р. графіку проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки у період з 01.08.2016р. по 07.08.2016р.

Таким чином, при складанні та підписанні акту №ВА085472 від 02.08.2016 року, державні інспектори ВДК та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяли в межах повноважень, визначених пп.14,15, 21 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567 приписів ст.. 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач оспорює дії інспекторів Зотова Р.А. та Попова О.П. з мотивів незгоди із фіксацією в Акті порушення вимог ст.ст.48,60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» заперечуючи факт вчинення ним як автомобільним перевізником такого порушення, проте Акт перевірки є документом, що підтверджує факт проведення рейдової перевірки, не породжує та не може породжувати будь-яких обовязків для особи, щодо якої він складається.

Навіть, якщо й в Акті викладені помилкові міркування стосовно наявності порушень законодавства, їх обґрунтованість перевіряється в ході розгляду справи про правопорушення та можу бути спростована зацікавленими особами.

В матеріалах справи відсутні докази, що спірні висновки Акту перевірки стосовно ТОВ «СІ-Н-АЙ», чи інших осіб створили будь-які негативні наслідки у вигляді накладення штрафів на підставі ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», тощо.

Щодо стверджуваної позивачем протиправності дій ОСОБА_3 із запрошення на розгляд справи власника ТЗ ОСОБА_4, то такі дії не вчинялись стосовно ТОВ «СІ-Н-АЙ», а ОСОБА_4 не звернувся до суду за захистом своїх прав в межах даної справи як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору.

Оскаржуваними діями ОСОБА_3 права чи інтереси позивача не порушуються.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Пунктом 26 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з п. 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком №5.

Позивачем не заперечується, що 30.08.2016р. за результатами розгляду справи по вказаним в акті №ВА085472 від 02.08.2016р порушенням, контролюючим органом не прийнято жодного рішення про застосування штрафних санкцій до позивача ТОВ «СІ-Н-АЙ» чи власника транспортного засобу ОСОБА_4

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, підставою для звернення до суду є лише суб'єктивне уявлення особи про порушення її прав чи інтересів.

Поряд з цим, у ході розгляду справи судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача оскаржуваними діями відповідачів, що, в свою чергу, нівелює можливість їх судового захисту, оскільки виключно порушені права, свободи чи інтереси особи можуть бути захищені.

Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними та допустимим доказами має довести саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Таким чином, у розумінні приписів КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

У свою чергу, само по собі порушення вимог закону діями або рішенням субєкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх незаконними, оскільки обовязковою умовою визнання їх незаконними є доведеність позивачем порушення цими діями або рішенням безпосередньо його порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності в особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи зазначене, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів з боку відповідача внаслідок вчинення оскаржуваних дій.

ТОВ «СІ-Н-АЙ» не зазначено жодного доводу стосовно того, яким чином оскаржувані дії порушують його права чи законні інтереси, які саме права позивача порушені діями відповідачів.

Таким чином, позивач ТОВ «СІ-Н-АЙ» оскаржує дії відповідачів без жодного обґрунтування негативного впливу цих дій на права, свободи чи інтересі позивача, що свідчить про відсутність самого предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтерес, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що дії відповідачів щодо складення та підписання акту №ВА085472 від 02.08.2016р., а також запрошення ОСОБА_4 не порушують прав ТОВ «СІ-Н-АЙ» чи його інтересів.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку..

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-Н-АЙ» не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.128, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю СІ-Н-АЙ до державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_1, державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області ОСОБА_2, заступника начальника Управління начальника відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки в Одеській області ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконними дій - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян