Справа № 759/12392/17
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/374/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Немировській А.М., Винарчук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та просив суд постановити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача щодо порушення його права на отримання до 5 травня щорічної до 9 травня грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком згідно з ст.2, 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 р. ( в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІУ) та ст.22 Конституції України, стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на його - позивача користь згідно з підпунктом 4 пункту 2 ст.162 КАС України 5360 грн. як недоплачену в 2017 р. допомогу до 5 травня щорічної до 9 травня грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком згідно з ст.2, 12, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 р. ( в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІУ).

В обґрунтування заявлених вимог адміністративного позову вказував на те, що він, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 р. ( в редакції Закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІУ) має право на отримання допомоги учасникам бойових дій до 5 травня , однак, попри рішення Конституційного Суду України №20-рп/2004 р. від 01 грудня 2004 р. №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. №10-рп/2008 від 22.05.2008 р. яким визнано неконституційним встановлення для учасників бойових дій розмірів щорічної до 5 травня разової грошової допомоги менше 5 мінімальних пенсій за віком чи встановлення такого розміру за рішенням кабінету міністрів України в 2017 р. ним, як учасником бойових дій, було отримано від відповідача лише 1200 грн. , тоді як станом на 2017 р. п'ять мінімальних пенсій за віком становлять 6560 грн. Враховуючи наведене, вказував, що щорічну грошову допомогу ветеранам війни учасника бойових дій слід було сплачувати у повному обсязі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 01 травня - 1312 гривень. Таким чином, він повинен був отримати у 2017 році 6560 гривень. Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до відповідача з зверненням щодо виплати разової грошової допомоги, однак відповідно до відповіді від 08.08.2017 р. йому було відмовлено у його законному праві та повідомлено про виплату лише частини допомоги, а саме 1200 гривень замість 6560 гривень. Як вказує позивач така бездіяльність Київського міського центру КМДА через нехтування КМУ вимог Конституції України та міжнародного законодавства, призводить до порушення принципів чесності, сумлінності, законності, об'єктивності та справедливості. Враховуючи наведене та посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові просив заявлені вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги адміністративного позову та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених вимог адміністративного позову та просила в його задоволенні відмовити вказуючи на обставини викладені в запереченнях до даного адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 являється учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується безтерміновим посвідченням серії АБ № 595926 (а.с.3).

В серпні 2017 року позивач звернувся до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації із заявою, в якій повідомив, що має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій та просив разову грошову допомогу відповідно до вимог Закону України № 3551-ХІІ йому, як учаснику бойових дій у 2017 році у розмірі 1312*5 = 6560 гривень 00 копійок до 05 травня 2017 року. Відповідно до листа-повідомлення Київського міського центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08 серпня 2017 року, позивача було повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» на підставі списків наданих Головним управлінням Пенсійного Фонду України в місті Києві йому нарахована грошова допомога в розмірі 1200 гривень виплата якої здійснена 21 квітня 2017 року шляхом перерахування коштів на картковий рахунок в АТ «Ощадбанк».

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 28.12.2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 року N 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Вищенаведені положення Закону від 28.12.2014 року N 79-VIII не були визнані неконституційними та є чинними.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 р. № 223.

Відповідно до п. 1 Постанови «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 р. № 223, у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення). Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення зв'язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200 гривень.

Таким чином, законодавцем було визначено розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в 2017 році, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», яка підлягає виплаті учасникам бойових дій, що і відповідає суми грошової допомоги, яка була виплачена позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України вирішував питання про те, чи має право держава змінювати порядок і розміри існуючих соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України та чи є обов'язковими для застосування судами України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, видані на виконання вимог Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 зроблено висновок про те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

З огляду на вищевикладене, розмір нарахованої та виплаченої позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік відповідає вимогам законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, а дії відповідача є правомірними та такими, що відповідають законодавству України, у зв'язку з чим підстави для визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання останнього здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу позивачу, у суду відсутні.

За умовами п.п.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 р. № 223, ст. ст. 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 159-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя