Справа № 296/6390/17
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6390/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А..,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 12 рішення Міністерства оборони України про у зв`язку із встановленням мені інвалідності 3 групи, з 04.03.2015 року внаслідок поранення(контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.06.2017 року № 63.

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити мені одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням мені інвалідності 3 групи внаслідок поранення(контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 04.03.2015 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975.

Позивач у судове засідання не з`явився,надав заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримав з викладених у ньому підстав (а.с. 57).

Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю (а.с. 46-48).

Представник Житомирського обласного військового комісаріата в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справі, з`ясувавши позиції сторін, викладені у позовній заяві, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу Збройних Силах в період з 13.04.1986 року по 20.07.1988 року.

В період з 23.10.1986 року по 20.07.1988 року проходив військову службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях в складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

За мужність і військову доблесть, проявлені під час виконання інтернаціонального обов`язку в Республіці Афганістан 23.11.1984 року нагороджений грамотою Президії Верховної Ради СРСР «Воїну інтернаціоналісту».

Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 19.02.2015 року № 557 встановлено, що отримані мною множинні вогнепальні осколкові поранення голови, правого плеча, лівої ноги (контузія головного мозку 1987 року) наслідком яких є рубці у зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21.01.2015 року №99/Ж Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, медичними та військово - обліковими документами,- ПОРАНЕННЯ(КОНТУЗІЯ) ТА ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

24.03.2015 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 позивачуі первинно встановлено третю групу інвалідності, з 04.03.2015 року, яка настала внаслідок поранення(контузія) та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (див. копію довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА № 206037 від 24.03.2015 року).

03.10.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 мені повторно встановлено третю групу інвалідності, з 06.09.2016 року, 2 ОСОБА_1 яка настала внаслідок поранення(контузія) та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (див. копію довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА № 514985 від 03.10.2016 року).

Управлінням праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира мені встановлений статус інваліда війни 3 групи (див. копії посвідчень інваліда війни 3 групи серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 ).

Як інвалід 3 групи інвалідність якого яка настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії я набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення мені інвалідності, 04.03.2015 року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей"(Далі - Закон N 2011-XII) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975( Далі - Порядок № 975).

26.01.2016 року мною була подана заява до Міністерства оборони України, через Житомирський ОМВК для виплати мені одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як інваліду 3 групи з 04.03.2015 року та додані усі документи визначені п.11 Порядку 975, в тому числі і витяг з протоколу ЦВЛК від 19.02.2015 року № 557, висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21.01.2015 року №99/Ж, довідка Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА № 206037 від 24.03.2015 року (див. копію моєї заяви до Житомирського ОМВК від 26.01.2016 року).

Житомирський обласний військовий комісаріат направив до Міністерства оборони України документи для призначення мені одноразової грошової допомоги.

Проте Міністерство оборони України за моєю заявою від 26.01.2016 року мені одноразову грошову допомогу не призначило та рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (Далі - комісія МОУ) від 20.05.2016 року, затвердженим Міністром оборони України мої документи повернуті на доопрацювання з посиланням на те, що в поданих мною документах відсутні документи, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження як це передбачено п.11 Порядку 975 (див. копію витягу з протоколу комісії МОУ від 20.05.2016 року № 36).

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.03.2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.05.2017 року по справі 296/1203/17:

- визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про повернення документів на доопрацювання у зв`язку із встановленням мені інвалідності 3 групи, з 04.03.2015 року внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20.05.2016 р. № 36;

- зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи щодо призначення та виплати мені одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи внаслідок поранення, контузії пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності 3 ОСОБА_1 без встановлення інвалідності військовослужбовців, військово - зобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975 та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Судові рішення набрали законної сили 03.05.2017 року і є обов`язковими до виконання.

На виконання судових рішень, 25.05.2017 року, позивач повторно звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський ОМВК та Житомирський ОВК із заявою про виплату йомуі одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як інваліду 3 групи з 04.03.2015 року та до заяви додав усі документи встановлені п.11 Порядку 975 а саме: копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 06.03.2017 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.05.2017 року по справі 296/1203/17; витягу з протоколу ЦВЛК від 19.02.2015 року № 557, висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 21.01.2015 року №99/Ж, довідки Житомирського обласного МСЕК № 2 серія 12 ААА № 206037 від 24.03.2015 року, довідки Житомирського ОМВК від 01.04.2015 №Г/52, військового квитка (які свідчать про причини та обставини отримання мною поранення) також копії паспорту, ідентифікаційного номеру( див. копію заяви до Житомирського ОМВК від 25.05.2017).

Проте пунктом 12 рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ( Далі - комісія МОУ) від 16.06.2017 року №63, затвердженим Міністром оборони України 19.07.2017 року, мені відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки мною не подано документ, що свідчить про обставини поранення (див. копію витягу з протоколу комісії МОУ від 16.06.2017 року №63).

Статтею 17 Конституції України передбачено забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до положень Закону України від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до положень ст.41 вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975).

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова(дієслово) грошова допомога, зокрема, за п.4 :

- встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.6 Порядку 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується(дієслово) особі у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,

- у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі 5 ОСОБА_1 встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною 2 п.3 Порядку 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Статтею 16-4 Закону визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно з ч.8 ст.16-3 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Частиною 2 п.3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 12.08.2015р., незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.

При цьому, аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014р. №21-446а14 та від 21.04.2015р. № 21-135а15. Крім того, в своїй постанові від 10.03.2015р. по справі №21-563а14, проаналізувавши положення редакцій ст.16 Закону №2011-ХІІ Верховний Суд України застосував саме те (нове) законодавство, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності, дійшовши висновку, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Відповідно до положень ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення ВСУ, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п. 4.7 Положення Наказу Міністра оборони України 14.08.2014 № 530 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 р.

за № 1294/26071).

При цьому, відповідно до п.11 Порядку № 975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України,

- копію сторінки паспорта з такою відміткою.

Відповідно до п.4.7 Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530 у разі настання інвалідності копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - подаються у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Проте отримані позивачем поранення (контузія головного мозку 1987 року), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, а тому відповідно до п.4.7 Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 року №530, до заяви про виплату йому одноразової грошової допомоги, копії довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) та акту про нещасний випадок ним НЕ ПОДАЮТЬСЯ.

Водночас форма документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), законодавчо не визначена, а тому такими документами можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 22.01.2015 року по справі 2-а-1626/12/1370, де зазначено, що документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, можуть бути будь-які відомості, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.

Відповідно до п. 21.21 глави 21 розділу ІІ Положення про військово - лікарську експертизу у збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Положення № 402), за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у тому числі при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн, посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).

Також, відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

21.01.2015 року проводилось судово - медичне обстеження позивача для визначення причинного зв`язку отриманих поранення, контузії під час військової служби у країнах, де велись бойові дії, за результатами якої складено висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №99/Ж.

Згідно зазначеного висновку у ОСОБА_1 було виявлено множинні рубці в анатомічних ділянках які є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій у 1987 році.

Саме на підставі висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 21.01.2015 року №99/Ж Центральна військово - лікарська комісія по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України прийняла рішення від 19.02.2015 року № 557, яким встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що рішення Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 19.02.2015 року № 557, яким встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 21.01.2015 року №99/Ж засвідчили в моїх діях відсутність протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належними документами, що свідчать про причини та обставини отриманих ним поранення(контузія) та захворювань.

Позивач стверджує, що в 1987 році отримав поранення (контузія) за обставин не пов`язаних зі скоєнням правопорушень а внаслідок виконання ним обов`язків військової служби, що не спростовано відповідачем.

Отже, позивачем до заяви до Житомирського ОМВК від 25.05.2017 року про виплату одноразової грошової допомоги, як інваліду 3 групи з 04.03.2015 року, подано усі документи, передбачені п.11 Порядку№975, що підтверджує його право на призначення йому одноразової грошової допомоги.

Судом встановлено, що позивач як військовослужбовець отримав захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії..

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачеві, як інваліду війни 3 групи, повинна бути призначена і сплачена одноразова грошова допомога, відповідно до п.6 Порядку №975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому 3 групи інвалідності, а саме 04.03.2015р.

Процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міністерства оборони України. На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» (далі-Наказ №530), зареєстрований у Мінюсті України 20.10.2014р. за №1294/26071.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п.4.7 вказаного Наказу). Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Наказу №530).

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975). Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530). Після проведення виплати витяг з наказу про проведення виплати, завірений встановленим порядком, обласним військовим комісаріатом надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. (п.4.11 Наказу №530).

З огляду на наведене, суд прийшов о висновку, що дія Порядку №975 безумовно поширюється на позивача, оскільки вона набрала чинності 24.01.2014р., інвалідність же 3 групи була встановлена позивачу з 04.03.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до третьої особи у межах визначеного трирічного терміну із відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому саме 3 групи інвалідності з 04.03.2015р.

Таким чином, п. 12 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні позивачу грошової допомоги від 16.06.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Конституційний суд України, в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3 рп/203 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод (Право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти таке, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку про те, що єдиним ефективним та адекватним наявним обставинам способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити зазначену допомогу, в зв`язку з чим задовольняє позов в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9,11,159,160,161-163,267 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати пункт 12 рішення Міністерства оборони України про у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 3 групи, з 04.03.2015 року внаслідок поранення(контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.06.2017 року № 63.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням мені інвалідності 3 групи внаслідок поранення(контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням ОСОБА_1 обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 04.03.2015 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. N 975.

Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення, протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути з Міністерства оборони України до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя Р. А. Галасюк