Справа № 463/731/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Львів 463/731/17

2-а/463/101/17

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова) про визнання дій неправомірними, зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, просить прийняти рішення, яким:

визнати неправомірними дій УПФУ у Личаківському районі м. Львова (на даний час Личаківське обєднане управління ПФ України м. Львова) щодо відмови провести перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ;

зобовязати відповідача здійснити їй перерахунок з 26.05.2016р. та виплачувати пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ з урахуванням раніше проведених виплат із розрахунку 80 % заробітної плати згідно із довідками Львівського апеляційного господарського суду від 27.12.2016р. № 07-09/316/16 про заробітну плату та від 30.06.2016р. № 07-09/129/16 про складові заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 20.06.2013р. їй призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» 1993р. в розмірі 80 % заробітної плати. 29.12.2016р. звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно постанови КМУ від 02.09.2015р. № 644 на підставі довідок Львівського апеляційного господарського суду від 27.12.2016р. та від 30.06.2016р. Рішенням від 24.01.2017р. відповідач відмовив у проведенні перерахунку, що вважає незаконним, оскільки нормативно правові-акти, вказані в рішенні як підстава відмови не поширюються на дані правовідносини. На момент призначення пенсії чинне законодавство передбачало право на перерахунок раніше призначеної пенсії у звязку з підвищенням розміру заробітної плати. Натомість, чинне на даний час законодавство, на яке послався відповідач в своєму рішенні регулює питання пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначені після набрання чинності цими законами, а не відносно осіб, яким пенсія призначена в минулому. Вважає, що діями відповідача її обмежено в обсязі досягнутих гарантій, і тому, просить визнати такі дії неправомірними та зобовязати здійснити перерахунок.

В судове засідання позивач не зявилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Скерувала до суду клопотання про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 04.04.2017р. ОСОБА_1 проти обґрунтованості позову заперечила, оскільки законодавство, яке передбачало право пенсіонера на перерахунок у разі підвищення розміру заробітної плати в подальшому зазнало змін, відповідно до яких, з 15.12.2015р. діючим законодавством не визначено субєктного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обовязку органів ПФ України щодо перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку із збільшенням посадових окладів. Крім того, норма Закону України «Про державну службу» 1993р., на яку покликається позивач на час звернення до суду є не чинною, а законом від 02.03.2015р. № 213 скасовано з 01.06.2015р. всі види спеціальних пенсій, в тому числі пенсій, призначених за правилами Закону України «Про державну службу». Тому, в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та приймаючи постанову у відповідності до вимог ст. 161 КАС України, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 20.06.2013р. позивачу призначена пенсія по інвалідності як непрацюючому пенсіонеру, розраховану відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ. Стаж державної служби на момент призначення пенсії становив 16 років, загальний стаж 35 років 08 місяців 15 днів.

Рішенням від 29.12.2016р. № 4613 (а.с.6), відповідач відмовив в проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 07-09/316/16 від 27.12.2016р. (а.с.7) з тих підстав, що на даний час чинний введений в дію п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 213, згідно з яким з 01.06.2015р. скасовано спеціальні пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», які відповідно, також не перераховуються.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723) На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На час призначення пенсії позивачу стаття 37-1 у Законі №3723 передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31 травня 2000 року (далі - Постанова №865).

Відповідно до п.4 Постанови №865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV«Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови №865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року виключено пункт четвертий постанови №865.

Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Згідно п.2 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Постановою регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено можливості чи механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Дане узгоджується з судовою практикою Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року у справі №К/800/36683/16, від 24 січня 2017 року у справі №К/800/2233/17.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ч. 2 згаданої статті.

З огляду на вищевикладене, доводи позовної заяви не дають підстав для висновку про протиправність дій відповідача, у звязку з чим підстави для задоволення такого позову відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 17-19,71,105,128,160-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_2 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова) про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії неправомірними, зобовязання до здійснення перерахунку та виплати пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.