Справа № 619/3498/17
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/3498/17
провадження №2-а/619/129/17
Постанова

Іменем України

22 листопада 2017 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дергачівського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 08.09.2017 № 351/02-02-2/20395 про перехід на пенсію державного службовця та зобовязати Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати їй до стажу державної служби періоди роботи: з 18.03.1989 по 31.06.1993 на посаді рахівник-касир в Лютівській сільській раді народних депутатів; з 01.07.1993 по 01.05.1996 на посаді землевпорядника в Лютівській сільській раді народних депутатів; з 05.05.1996 по 15.07.1998 у Золочівському районному відділі земельних ресурсів на посаді спеціаліста 1 категорії Лютівської сільської ради; з 02.01.1999 по 14.02.2000 на посаді спеціаліста 2 категорії Лютівської сільської ради; з 15.02.2000 по 03.05.2002 на посаді рахівника Лютівської сільської ради зі збереженням 13-го рангу державного службовця; з 08.09.2008 по 31.12.2010 на посаді спеціаліста першої категорії відділу автоматизації та соціального моніторингу в Управлінні праці та соціального захисту населення Червонозаводського району у м. Харкові; з 01.01.2011 по 31.08.2013 на посаді провідного спеціаліста по соціальному моніторингу відділу програмного забезпечення моніторингу та аналізу в Управлінні праці та соціального захисту населення Червонозаводського району у м. Харкові;з 01.09.2013 по 14.09.2015 на посаді головного спеціаліста по соціальному моніторингу відділу програмного забезпечення моніторингу та аналізу в Управлінні праці та соціального захисту населення Червонозаводського району у м. Харкові;з 25.04.2017 по 01.09.2017 на посаді головного спеціаліста сектору соціального захисту населення, постраждалого від аварії на ЧАЕС відділу з питань обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці, інших категорій громадян пільгового контингенту в Управлінні праці та соціального захисту населення Основ'янського району у м. Харковіта зобовязати Дергачівське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити та виплачувати їй пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 01 вересня 2017 року, виходячи із розрахунку 90% від заробітної плати державного службовця відповідно до довідок Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради №5043/05 від 01.09.2017 та №5042/05 від 01.09.2017. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Дергачівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області з 15.09.2015 та отримує пенсію за віком.01 вересня 2017 року позивач звернулася до Дергачівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а з пенсії за віком на пенсію державного службовця на підставі ст. 37 Закону України « Про державну службу» і надала довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради № 5043/05 від 01.09.2017 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та № 5042/05 від 01.09.2017 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією).08 вересня 2017 року відповідач відмовив в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», посилаючись на відсутність необхідного трудового стажу, а саме було зазначено, що у позивача є тільки 4 роки 2 місяці 28 днів стажу державного службовця з необхідних для призначення пенсії 20 років стажу державного службовця. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними виходячи з наступного.Згідно записів трудової книжки вона працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на періоди зазначені вище. Таким чином, на день звернення із заявою про перехід на пенсію держслужбовця, вона мала 21 рік 0 місяців 13 днів стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Однак, з цих періодів роботи відповідачем зараховано лише 4 роки 2 місяця 28 днів, з них 2 роки 17 днів - робота у Лютівській сільській раді та 2 роки 2 місяці 11 - в Золочівському відділі земельних ресурсів за період з 15.04.1994 по 01.05.1996 та з 05.05.1996 по 15.07.1998. Інші періоди роботи відповідач не врахував, мотивуючи своє рішення тим, що дія Закону України «Про державну службу» не поширюються на посадових осіб місцевого самоврядування, проте, це не відповідає дійсності.Так, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII.Відповідач не вірно застосував у часі норми Закону № 889-VІІІ в частині не зарахування до стажу державної служби періоди роботи з 18.03.1989 по 31.06.1993, з 01.07.1993 по 15.04.1994, з 02.01.1999 по 14.02.2000, з 15.02.2000 по 03.05.2002, з 08.09.2008 по 31.12.2010, з 01.01.2011 по 31.08.2013, з 01.09.2013 по 14.09.2015, з 25.04.2017 по 01.09.2017, так як відповідно до п. 6 постанови КМУ від 25 березня 2016 року № 229: «Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ, тобто у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.А отже, відповідач зобовязаний був застосувати п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, яка діяла у періоди роботи позивача, а саме: до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (2493-14), а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ позивач при стажі роботи 21 рік 0 місяців 13 днів стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, має право на призначення пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України справа в порядку скороченого провадження розглядається без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача подав заперечення проти позову зазначивши, що позов вважають необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Управління Пенсійного фонду України у своїй роботі керується Законом України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ (надалі - Закон №3723), Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ (надалі - Закон №889), постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (надалі - Порядок №283), Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-111 (надалі - Закон №2493) та іншими нормативно-правовими актами. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 15.09.2015 та отримує пенсію за віком як працюючий пенсіонер. 01.09.2017 ОСОБА_1 звернулася до Управління з заявою про перехід з пенсії завіком на пенсію державного службовця, надавши наступні документи: довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 5043/05 від 01.09.2017, виданої управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією) 5042/05 від 01.09.2017, виданої управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради; трудову книжку серії АА №155982. Листом від 08.09.2017 позивачу було відмовлено в переводі пенсії на наступних підставах. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі- державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Згідно з положеннями п.11 ч.3 ст.3 Закону дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Ст.90 Закону містить положення про те, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пунктом 10 розділу XI Закону передбачено два випадки можливого виходу на пенсію державного службовця зі збереженням даного статусу, а саме: 1) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених по відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; 2)державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом мали не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ст. 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) серед категорій посад державної служби не визначено посадових осіб місцевого самоврядування. Згідно з положеннями п.8 Перехідних положень Закону стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Тобто необхідно застосувати положення Порядку №283, де вказано, що до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування. Виходячи з переліку посад, зазначених в ст.14 Закону №2493, ОСОБА_1 і було здійснено розрахунок стажу державної служби. Згідно з ч.5 ст.36 Закону особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця. Присягу державного службовця ОСОБА_1 було прийнято 15.04.1994. Згідно з наданими позивачем документами стаж державної служби складає 4 роки 2 місяці 28 днів, з них 2 роки 17 днів - робота у Лютівській сільській раді на посаді землевпорядника (з 15.04.1994 по 01.05.1996) та 2 роки 2 місяці 11 днів - в Золочівському відділі земельних ресурсів на посаді спеціаліста 1 категорії (з 05.05.1996 по 15.07.1998). Окрім того, відповідно до записів трудової книжки серії АА №155982 станом на 01.05.2016 позивач не працювала. Таким чином, для переходу на пенсію державного службовця станом на 01.05.2016 позивачу необхідно було а) займати посаду державної служби і мати 10 років стажу державної служби або ж б) мати 20 років стажу державної служби. Однак, жоден із вказаних варіантів не підтверджується наданим ОСОБА_1 пакетом документів.Оскільки імперативні вимоги чинного законодавства щодо можливості призначення пенсії державного службовця не було виконано, Управлінням було відмовлено позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Більше того, у разі зарахування судом всіх періодів (до 01.05.2016), вказаних в позовній заяві, до стажу державної служби, він складе лише 19 років 8 місяців 5 днів, при необхідних 20. Окрім того, серед вимог в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про необхідність розрахунку їй пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати відповідно до довідок, доданих до заяви про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Однак, згідно з ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тому, вимогу щодо збільшення відсотку для розрахунку розміру пенсії державного службовця вважають незаконною та необґрунтованою.

Суддя, оцінивши повідомлені сторонами обставини та надані докази дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.09.2015 перебуває на обліку в Дергачівському обєднаному управлінні пенсійного фонду України Харківської області та отримує пенсію за віком як працюючий пенсіонер.

01.09.2017 позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця, надавши довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 5043/05 від 01.09.2017, видану управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією) 5042/05 від 01.09.2017, видану управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Основянського району Харківської міської ради; трудову книжку серії АА №155982.

Листом від 08.09.2017 №351/02-02-2/20395 ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі- державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Згідно з положеннями п.11 ч.3 ст.3 Закону дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Ст.90 Закону містить положення про те, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пунктом 10 розділу XI Закону передбачено два випадки можливого виходу на пенсію державного службовця зі збереженням даного статусу, а саме: 1) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених по відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; 2)державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом мали не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ст. 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) серед категорій посад державної служби не визначено посадових осіб місцевого самоврядування. Таким чином, для переходу на пенсію державного службовця станом на 01.05.2016 позивачу необхідно було а) займати посаду державної служби і мати 10 років стажу державної служби або ж б) мати 20 років стажу державної служби. Однак, жоден із вказаних варіантів не підтверджується наданим ОСОБА_1 пакетом документів.Оскільки імперативні вимоги чинного законодавства щодо можливості призначення пенсії державного службовця не було виконано, Управлінням було відмовлено позивачу в переході з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

За нормами ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави щодо тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України «Про державну службу».

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Виходячи з вищезазначеного, п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, стосується осіб державних службовців, які станом на 1 травня 2016 року займали посади державної служби.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 14.09.2015 була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію згідно ст. 38 КЗпП України, тобто до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ і станом на 01.05.2016 посад державної служби не займала.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд вважає, що дія п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ в даному випадку не поширюється на позивача, оскільки станом на 01.05.2016 ОСОБА_1, не мала 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України.

При зверненні до суду позивачем не сплачено судовий збір за дві позовних вимоги немайнового характеру, що становить 1280,00грн., доказів звільнення від сплати судових витрат не надано, тому зазначена сума підлягає стягненню з позивача на користь держави відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158 163, 183-2 КАС України, суддя

постановив:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1280,00грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень).

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Суддя І. М. Нечипоренко