Справа № 825/1632/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року Чернігів Справа № 825/1632/17
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Житняк Л.О.,
за участі секретаря Стасюк Т.В.,
представника позивача Акуленка В.М.
представника відповідача-2 Супруна Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України) про визнання протиправними та скасування наказів в частині,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 (Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України), в якому просить, (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.08.2017 № 416, відповідно до якого заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме "попередити про неповну службову відповідність", визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.09.2017 №522, відповідно до, якого заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме "пониження в посаді" та визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.20107 № 348 в частині невиплати надбавки за виконання особливо важливих завдань в сумі 841 грн. 10 грн та премії в розмірі 5 238 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до посадових обов`язків заступника командира військової частини з тилу не відноситься здійснення організації та контролю за наданням звітності в установленому порядку. Відповідачем жодним чином не доведено факт умисного порушення позивачем своїх службових обов`язків. Будь-яких негативних наслідків від його дій також не настало. Представник позивача зазначає, що попередження про неповну службову відповідність є однією із найсуворіших санкцій відповідальності військовослужбовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою, тому високим повинен бути рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності.
Представник позивача також звертає увагу на той факт, що з 24.05.2017 позивач перебуває у відрядженні в зоні проведення АТО та перебуває у підпорядкуванні відповідного командувача оперативно-тактичного угруповання в зоні проведення АТО і відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України право притягнення до дисциплінарної відповідальності, на час находження у відрядженні надано саме командувачу оперативно-тактичного угруповання в зоні проведення АТО, а не командиру Військової частини НОМЕР_2 . Серед іншого, під час оголошення дисциплінарного стягнення позивачу не було доведено командиром Військової частини НОМЕР_2 , в чому саме полягає порушення ним військової дисципліни, а саме як він перебуваючи у відрядженні в зоні проведення АТО, повинен був контролювати облік військового майна і звітності у підпорядкованих йому службах. В той же час, на момент відрядження позивача до зони проведення АТО, тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника тилу військової частини НОМЕР_1 було призначено іншу особу.
Представник позивача також зазначає, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Враховуючи все вищенаведене, позивач вважає, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в частині, що стосуються позивача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючи на обставини, викладені в позовній заяві з наданням додаткових пояснень, та просив суд їх задовольнити.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, через канцелярію суду надав клопотання, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, а розгляд справи провести без його участі. В попередньому судовому засіданні надав свої письмові заперечення (а.с.60-61).
Представник Військової частини НОМЕР_2 позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, вказавши, що командувач оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " при здійсненні своїх дискреційних повноважень діяв у межах повноважень наданих Дисциплінарним статутом збройних Сил України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.07.2017 № 148 "Про призначення службового розслідування" начальником командного центру штабу управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " полковником ОСОБА_2 було проведено службове розслідування за фактами порушення визначених термінів доповідей та надання звітності по службі пального та мастильних матеріалів, в ході проведення якого, було встановлено порушення позивачем вимог ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині невиконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, ст.77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в наслідок чого позивач здійснював неналежним чином роботу з організації й контролю за наданням звітності в установленому порядку, п.1.20 наказу Міністра оборони України від 21.12.2010 №690 "Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України", в частині що заступник командира з тилу несе відповідальність за стан обліку військового майна і звітності у підпорядкованих йому службах, в результаті чого командувачем військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " прийнято наказ від 11.08.2017 № 416, та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність".
Також, військовою частиною НОМЕР_2 було проведено службове розслідування по фактам численних порушень ведення військового господарства в військовій частині НОМЕР_1 виявлених під час приймання та здавання справ та посади командира військової частини НОМЕР_1 комісією управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за результатами якого складено Акт від 14.10.2017 № 502/865 (а.с.78-81).
Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2016 № 300 було призначено службове розслідування по факту нестачі, виявленої під час прийому посади командира механізованого батальйону термін проведення якого встановлений до 23.12.2016. При цьому в Акті вказано, що головою комісії був заступник командира частини з тилу начальник тилу підполковник ОСОБА_1 . Службове розслідування не завершено.
За не проведення службового розслідування по факту нестачі, виявленої під час прийому передачі посади командира механізованого батальйону, у зв`язку з систематичним невиконанням вимог п.3.1.9 та 3.2.1 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 "Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", не проведення розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому передачі посади командира механізованого батальйону відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2016 № 300 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді "пониження в посаді", про що винесено наказ від 30.09.2017 №522 (а.с.28-32).
При цьому, судом встановлено, що з урахуванням стягнення, яке було накладено в дисциплінарному порядку вищим командуванням за неналежне виконання службових обов`язків, а саме прийняттям наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 11.08.2017 № 416, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2017 № 348 позивача позбавлено премії та надбавок.
Вважаючи такі дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 протиправними та такими, що прямо порушують права позивача, а оскаржувані накази такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170.
Згідно з вимогами абз.3 ст.5 Закону України від 24.03.1999 № 551 "Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі Закон № 551), стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, зокрема визначено ст.ст.83-84 Закону № 551, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Відповідно до ст.85 Закону №551 службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що проведення службового розслідування не має імперативного характеру. При цьому, командир військової частини на власний розсуд як усно так із оформленням службового розслідування може притягти військовослужбовця до відповідальності в межах наданих повноважень та в порядку встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, якщо військовослужбовець не виконує або неналежно виконує свої службові обов`язки, порушує службову дисципліну, тощо.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 15.03.2004 №82 (далі - Інструкція).
У відповідності до пп.1.2 п.1 Інструкції службове розслідування проводиться у разі:
- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;
- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;
- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;
- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;
- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.
Згідно пп.1.3 п.1 Інструкції рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові особи у разі необхідності клопочуть за підпорядкованістю про призначення службового розслідування.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі (пп. 1.5 п.1 Інструкції).
Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні (пп.1.6 п.1 Інструкції).
Особам, які проводять службове розслідування, надається право: отримувати від військовослужбовців та працівників усні чи письмові пояснення, необхідні документи, довідки, консультативні та експертні висновки; ознайомлюватися і вивчати, в тому числі з виїздом на місце події, відповідні документи, у разі потреби знімати з них копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі запиту посадової особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.
Посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка. Зміст такої довідки засвідчується підписами двох свідків цього факту.
Розслідування та його результати оформляються письмово. За погодженням з особами, які опитуються, їх пояснення можуть фіксуватися технічними засобами. Такі пояснення оформляються надалі у письмовому вигляді і підписуються опитуваним (п.2 Інструкції).
У відповідності до п.3 Інструкції розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.
Згідно пп.4.1 п.4 Інструкції за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені п.3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.
Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування (пп.4.2 та пп.4.3 п.4 Інструкції).
Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення (пп.5.1 п.5 Інструкції).
Відповідно до пп.5.3 п.5 Інструкції притягнення військовослужбовця за результатами службового розслідування до відповідальності здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства. Дисциплінарне стягнення накладається у терміни, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
З пояснень представника військової частини НОМЕР_2 встановлено, що відповідно до телеграми командувача Сухопутних військ Збройних Сил України в липні 2017 року військова частина НОМЕР_1 , яка перебуває у підпорядкуванні оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " не надавала звітність у встановлені терміни до відділів територіального забезпечення.
З метою з`ясування причин та обставин, що спричинили порушення визначених термінів доповідей та надання звітності по службі пального командувачем військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " було призначено службове розслідування, та встановлено неналежне виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_3 .
Суд зазначає, що ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначені обов`язки військовослужбовців які стосуються всіх військовослужбовців, а саме: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст.77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу зобов`язаний: брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки полку (окремого батальйону) й організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати діяльністю та бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів і служб, проводити заняття з офіцерами і прапорщиками полку (окремого батальйону) з організації тилового забезпечення, а із старшинами - з ведення військового господарства; керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу військової частини; організовувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів полку (окремого батальйону) матеріальними засобами, якісне харчування особового складу; контролювати доведення встановлених норм забезпечення до кожного військовослужбовця; організовувати своєчасну видачу обмундирування, його припасування й ремонт; знати ділові якості та морально-психологічний стан офіцерів, прапорщиків, сержантів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, постійно проводити з ними роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю; планувати роботу транспорту, пов`язану з підвезенням матеріальних засобів, і здійснювати контроль за правильністю та ефективністю його використання; планувати і організовувати підвезення підрозділам полку (окремого батальйону) матеріальних засобів та забезпечувати водопостачання; перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах полку (окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах; керувати роботами з обладнання й удосконалення навчально-матеріальної бази та механізації вантажно-розвантажувальних робіт тилу полку і підпорядкованих складів; здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними; інструктувати перед заступанням у наряд чергового їдальні; знати наявність і стан техніки в підпорядкованих підрозділах і службах, забезпечувати її правильну експлуатацію, обслуговування, ремонт та евакуацію; організовувати належну експлуатацію, своєчасний ремонт жилих і нежилих будинків, водопровідно-каналізаційних мереж і споруд, своєчасну підготовку їх до зими, а також казарменого інвентарю й меблів, утримання в належному стані території, на якій розквартировані підрозділи полку (окремого батальйону), вживати заходів для пожежної безпеки об`єктів безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, а також обладнання їх технічними засобами охорони та пожежної сигналізації; розробляти заходи щодо економічної роботи й організовувати їх здійснення; організовувати банно-пральне обслуговування підрозділів полку (окремого батальйону); керувати підсобним господарством полку (окремого батальйону); розробляти та здійснювати заходи щодо додержання вимог безпеки під час виконання ремонтно-будівельних і господарських робіт та експлуатації техніки в підпорядкованих підрозділах і службах; організовувати забезпечення військовослужбовців своєї частини службовим, тимчасовим (орендованим) чи постійним житлом; організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.
З оскаржуваного наказу від 11.08.2017 № 416 вбачається, що позивач здійснював неналежним чином роботу з організації й контролю за наданням звітності в установленому порядку, що позивачем не спростовано. В свою чергу, вказане є порушенням вищезазначених норм Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і відповідно може бути підставою для накладення дисциплінарного стягнення.
Посилання представника позивача на ту обставину, що позивач з травня 2017 року перебуває у зоні проведення АТО жодним чином не спростовують висновку відповідача про не належне виконання своїх службових обов`язків, в період з січня по травень 2017 року. Також не заслуговують на увагу послання представника позивача щодо проведення військовою частиною НОМЕР_1 заходів підготовки (бригадні тактичні навчання) до вводу в АТО, відновлення та підтримання в належному стані наметового містечка на полігоні в с.Гончарівське, де розміщені частини та підрозділи, оскільки вказане не позбавляє позивача від встановлених ст.77 Статуту внутрішньої служби обов`язків.
Згідно з ст.45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Стаття 73 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, що командувач військ оперативного командування має наступні дисциплінарні права щодо офіцерів:
а) робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану;
б) попереджувати про неповну службову відповідність;
в) понижувати у посаді офіцерів від командирів батальйонів (кораблів З рангу), відповідних їм і нижчих;
г) звільняти з військової служби через службову невідповідність від командирів батальйонів (кораблів 3 рангу), відповідних їм і нижчих.
З аналізу вищевикладеного слідує, що відповідач мав всі законні підстави для проведення службового розслідування, терміни проведення якого відповідачем не порушено, та винесення наказу за його результатами, що в свою чергу обумовлено положеннями Інструкції та застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність".
Отже командувач військ оперативного командування "Північ" видаючи наказ від 11.08.2017 № 416 діяв в межах та у спосіб визначений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2017 № 348 суд зазначає про таке.
Наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 № 550 затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
Відповідно до п. 10 цієї Інструкції командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди, зокрема, за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб. Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.
Тобто, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження щодо преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби є виключно правом та компетенцією командира військової частини.
Крім цього, відповідно до п.15.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 надбавка за виконання особливо важливих завдань не виплачується у місяці, у якому наказом відповідного командира (начальника) на військовослужбовця накладене таке дисциплінарне стягнення, зокрема: попередження про неповну службову відповідність.
Оскільки наказом від 11.08.2017 № 416 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді "попередження про неповну службову відповідність", тому військова частина НОМЕР_1 мало всі законні підстави для позбавлення позивача премії та надбавок шляхом видання відповідного наказу.
А отже, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2017 № 348, яким позивача позбавлено премії та надбавок був виданий командиром військової частини НОМЕР_1 з урахуванням стягнення, яке було накладено в дисциплінарному порядку вищим командуванням за неналежне виконання службових обов`язків.
Відповідно позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №348 від 01.09.20107 в частині невиплати надбавки за виконання особливо важливих завдань в сумі 841 грн. 10 грн та премії в розмірі 5 238 грн 00 коп, не підлягає також задоволенню.
В свою чергу, суд вважає не обґрунтованим пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.09.2017 № 522, виходячи з наступного.
Пунктом 7 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.09.2017 № 522, заступника командира військової частини з тилу підполковника ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме "пониження в посаді".
Підставою для оголошення вказаного дисциплінарного стягнення є невиконання наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (в даний час військова частина НОМЕР_1 ) від 13.12.2016 № 300 "Про призначення службового розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону".
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (в дійсний час військова частина НОМЕР_1 ) від 13.12.2016 № 300 "Про призначення службового розслідування по факту нестачі" термін виконання вказаного наказу встановлено 23.12.2016.
Як зазначалось судом, відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82, службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.
Рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
В свою чергу, службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.
У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.
З аналізу викладеного вбачається, що службове розслідування може бути проведено командиром чи доручено іншій посадовій особі про що зазначається в наказі. При цьому, залучення фахівців до проведення службового розслідування передбачає призначення комісії на чолі з головою комісії, діяльність якого в межах службового розслідування не може ототожнюватися з обов`язками відповідальної за проведення службового розслідування особи.
Як вбачається з матеріалів справи, командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно до положень Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 № 82, наказ про призначення підполковника ОСОБА_4 , посадовою особою, яка повинна була проводити службове розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону не видавався. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано.
Відповідно, притягнення особи, за не проведення службового розслідування по факту нестачі виявленої під час прийому посади командиром механізованого батальйону, яка не призначалась відповідальною за його проведення, є протиправним.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності в даному випадку, суперечить принципам, встановленим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, якими керується суд при перевірці рішень, вчинення дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а тому пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.09.2017 № 522 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до приписів ст.11 та ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 (Оперативне командування "Північ" Сухопутних військ Збройних Сил України) про визнання протиправними та скасування наказів в частині належить задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.09.2017 № 522.
В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк