Справа № 461/6758/17
Суддя: Лялюк Є. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/6758/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Лялюка Є.Д.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавський області, сержанта Кобеляцького відділу поліції ОСОБА_3 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавський області, в якому просить скасувати Постанову про накладення адміністративного стягненняпо справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (БР № 979414) від 17 вересня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_2 зазначає, що 17 вересня2017 року, перебуваючи за кермом автомобіля з номерним знаком ВС 0819 ВРна 109 км автомобільної дороги Р 52 Дніпро-Решетилівка, його зупинив сержант Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській облаcті ОСОБА_3 та звинуватив в тому, що Позивач здійснив обгін вантажного автомобіля в зоні обмеженої видимості. Після цього сержант ОСОБА_3 виніс відносно Позивача оскаржувану ПостановуБР № 979414.

Також зазначає, що вважає оскаржувану Постанову незаконною, а факти, викладені в ній такими, що не відповідають дійсності, оскільки були відсутні підстави для її винесення, так як він не здійснював обгону вантажного транспорту в зоні обмеженої видимості, керував транспортним засобом згідно Правил дорожнього руху. Ці обставини підтверджуються відеозаписом, який сержант ОСОБА_3 надав можливість переглянути Позивачу вже після винесення та підписання оскаржуваної Постанови. Як стверджує Позивач, на відеозаписі було зафіксовано, що ніякого обгону він не здійснював, а вантажного автомобіля попереду автомобіля Позивача взагалі не було зафіксовано.

До судового засідання представником Позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник Відповідача - Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавський області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До судового засідання заперечень проти позову надано не було.

Відповідач сержант Кобеляцького відділу поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До судового засідання заперечень проти позову надано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як встановлено в судовому засіданні,17 вересня 2017 року відносно Позивача було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справіпро адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиміБР № 979414 у звязку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В цій Постанові зазначається, що 17 вересня 2017 року Позивач здійснив обгін вантажного автомобіля в зоні обмеженої видимості. У звязку з чим на Позивача накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Відповідно до статті251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження своїх доводів адвокат Позивача 26 вересня 2017 року звернувся з Адвокатським запитом № 253/17 до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській областіпро надання копії відеозапису камери спостереження, на якому 17 вересня 2017 року на 109 км автомобільної дороги Р 52 Дніпро-Решетилівка було зафіксовано рух автомобіля з номерним знаком ВС 0819 ВР. Адвокатський запит було отримано адресатом 30 вересня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №410.

У Відповіді№Аз-13 від 09 жовтня 2017 року на Адвокатський запит № 253/17 Кобеляцьким відділомполіції Головного управління Національної поліції в Полтавській області було повідомлено, що «надати відеоматеріал по факту правопорушення не має можливості, у звязку з його автоматичним знищенням з архіватора стаціонарного посту «Сухинівка» (обєм памяті - не більше 21 доби)».

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльності» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, яким направлено адвокатський запит, зобовязані не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, останнім днем для надання відповіді на Адвокатський запит було 06 жовтня 2017 року включно. Проте, відповідь на вищезазначений запит була надіслана тільки 09 жовтня 2017 року, тобто з порушенням строків, передбачених частиною 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльності».

Останнім днем зберігання відеозапису було 07 жовтня 2017 року, згідно інформації, яка буланадана Кобеляцьким відділом поліціїГоловного управління Національної поліціїв Полтавській області у Відповіді №Аз-13 від 09 жовтня 2017 року. Суд бере до уваги той факт, що відеозапис на час одержання Кобеляцьким відділом поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській областіАдвокатського запиту №253/17 та протягом всього терміну для надання відповіді на Адвокатський запит був у памяті архіватора стаціонарного посту «Сухинівка».

Відповідно до частини 3 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися.

23 жовтня 2017 року адвокатом Позивача був надісланий ще один Адвокатський запит № 274/17 та Запит на отримання публічної інформації на імя начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області з метою отримання інформації про правила та терміни зберігання відеозаписів з камер спостереження стаціонарних постів Національної поліції України в Полтавській області та Копію акта, яким регулюється така процедура.

У Відповіді на Адвокатський запит № 274/17 від 01 листопада 2017 року було зазначено, що відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2016 року №1395 матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото-, відеозапису чи кінозйомки, зберігаються в підрозділі в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, у даній справіпро скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку з вчиненням правопорушення,зафіксованого не в автоматичному режимі, обовязок щодо доведення правомірності складання Постанови, покладається саме на Відповідачів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених статтею 251 Кодексу України проадміністративні правопорушення, Відповідачами в підтвердження існування підстав для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не було надано.

З огляду на це, Суд бере до уваги той факт, що Позивач здійснив усі можливі дії для отримання копії відеозапису з метою спростування підстав для складення Постанови та для зясування тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що оскаржувана Постанова від 17 вересня 2017 року про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена неправомірно, відтак підлягає скасуванню.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_2 ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим

На підставі вищенаведеного, Суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 287, 288, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 979414 від 17 вересня 2017 року, відносно ОСОБА_2.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лялюк Є.Д.