Справа № 206/4967/17
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4967/17
Провадження № 2-а/206/133/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді:ОСОБА_1, при секретарі: Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №443951 від 08.09.2017 року, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі, лейтенантом поліції ОСОБА_3 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити , мотивуючи тим, що 08 вересня 2017 року відповідачем було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З цією постановою він не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, з урахуванням наступних обставин. Так, він 08 вересня 2017 року, приблизно о 17-00 год., рухаючись по вул. Дніпропетровське шосе в м. Криви Ріг, на своєму транспортному засобі - MAN TGL 12.240 державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений лейтенантом поліції ОСОБА_3 На його прохання назвати причину зупинки, відповідач повідомив, що начебто ним було порушено п.11.2 та п.11.6 ПДР України, а саме, що він рухався в крайній лівій частині дороги, яка має три смуги в одному напрямку. Він пояснив відповідачу, що спочатку виїзду на дану вулицю він рухався по крайній правій полосі, однак рухатись по двом крайнім правим смугам стало неможливо, у звязку з тим, що вони мають великі ями та вибоїни, дорожнє покриття знаходиться у жахливому стані, не відповідає жодним стандартам та нормам, на підставі чого він був вимушений застосувати екстрене гальмування та змінити смугу для продовження руху. Його доводи, що погане дорожнє покриття може призвести до непередбачуваних наслідків, відповідач до уваги не прийняв. Також, відповідач в порушення вимог ч.4 ст.258 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення, чим порушив його права на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, в ПДР України немає прямої заборони на порушення рядності та п.11.2 ПДР України про рух транспортного засобу якомога ближче до правого краю проїзної частини носить лише рекомендаційний характер

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що його провини у вчиненні адміністративного правопорушення не має, оскільки рухатись по крайній правій смузі не було можливості у звязку з поганим дорожнім покриттям.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутності та надав письмові заперечення в яких зазначив, що ним під час патрулювання 08 вересня 2017 року у м. Кривому Розі по вул. Дніпропетровське шосе був помічений вантажний транспортний засіб MAN TGL 12.240 державний номерний знак НОМЕР_1 з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, який рухався у крайній лівій смузі, при цьому його автомобіль майже увесь час рухався у правій смузі, що свідчить про те, що смуга по якій він рухався була вільною та була можливість рухатись по цій смузі. Даними діями позивач порушив п.п.11.6, 11.2 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вважає свою постанову законною та обгрунтованою.

Заслухав доводи позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності,суд прийшов до наступного.

08.09.2017 року інспектором 2 роти 3 батальйону УПП у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, винесено постанову серія БР № 443951, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те що, він 08.09.2017 року о 11-10 год. в м. Кривому Розі, по вул. Дніпропетровське шосе, керуючи транспортним засобом MAN TGL 12.240 державний номерний знак НОМЕР_1 з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, рухався в крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги для руху в одному напрямку, при цьому не виконуючи поворот ліворуч чи розворот, чим порушив вимоги п.п.11.6,11.2 ПДР України.

Відповідно до п.11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом

Відповідно п.11.6 ПДР України, на дорогах, які мають три і більше смуги для руху в одному напрямку, вантажним автомобілям з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, тракторам, самохідним машинам і механізмам дозволяється виїжджати на крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч та розвороту, а у населених пунктах на дорогах з одностороннім рухом, крім цього, для зупинки зліва, в дозволених випадках, з метою завантаження чи розвантаження.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність,зокрема,за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, з аналізу вищезазначеної норми слідує, що доводи позивача про необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки йому інкримінувалось вчинення саме адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке не передбачає складання адміністративного протоколу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

З дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, як позивач керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_2 в порушення п.п.11.2, 11.6 ПДР України, рухався в крайній лівій смузі дороги, яка має три смуги для руху в одному напрямку, при цьому не виконуючи поворот ліворуч чи розворот.

До того ж, сам позивач не заперечував, що обставини зображені на відеозаписі дійсно мали місце.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в повному обсязі доведено правомірність своїх дій та прийнятого рішення. В свою чергу позивачем до суду не надано жодного доказу спростовуючого його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Ті посилання позивача, що в Правилах дорожнього руху України немає прямої заборони на порушення рядності та п.11.2 ПДР України про рух транспортного засобу якомога ближче до правого краю проїзної частини носить лише рекомендаційний характер є мотивами незгоди з прийнятою відповідачем постановою та особистим тлумачення позивача вимог Правил дорожнього руху України.

Також, не можуть бути прийняті судом до уваги доводи позивача, що у звязку з поганим покриттям дороги, він не міг рухатись у крайній правій смузі, оскільки з оглянутого судом відеозапису вбачається, що автомобіль відповідача рухався саме по тій смузі, по якій повинен був рухатись автомобіль позивача. До того ж, Правила дорожнього руху не містять ніяких виключень на цей привід та і позивач, щоб не порушувати Правил, вихоядчи з необхідного йому напрямку шляху, міг обрати будь-яку іншу дорогу.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в повній мірі підтверджують скоєне позивачем адміністративне правопорушення, що в свою чергу свідчить про правомірність дій відповідача щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення та відсутність підстав для її скасування та закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 158- 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С. В. Зайченко