Справа № 520/8790/17
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р. Справа № 520/8790/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_5 патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_6 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_5 патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_6 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 02 жовтня 2017 року по справі № 520/8790/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, однак своїм правом на участь в розгляді апеляційної скарги не скористались та у судове засідання не з'явилися, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2017 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти, 2-го батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_5 патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанова серії БР №771307 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУПАП у зв'язку із здійсненням останнім 26.07.2017 року о 11:00 годин стоянки (зупинки) на перехресті по вул. Привокзальна площа,1 чим суттєво перешкоджав руху інших учасників процесу.

З наданих доказів вбачається що стоянка транспортного засобу ЗАЗ 11024 д/н НОМЕР_1 була здійснена ОСОБА_4 26.07.2017 близько 11:00 годин на Привокзальної площі напроти будинку №1 що є перехрестям з круговим рухом.

Дані обставини не заперечуються самим позивачем та його представником, які надали фото фіксацію місця стоянки транспортного засобу тому у відповідності до ч.3 ст. 72 КАС вважаються судом доведеними.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова серії БР №771307 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУПАП у зв'язку із здійсненням останнім 26.07.2017 року о 11:00 годин стоянки (зупинки) на перехресті по вул. Привокзальна площа,1 є правомірною, а тому, відсутні підстави для задоволення позову. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 122 КУПАП до адміністративного правопорушення віднесено порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1.ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України „Про дорожній рух встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п.15.9 «г'» ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до п.15.10 «а» ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга

Як зазначалося раніше, факт стоянки транспортного засобу ЗАЗ 11024 д/н НОМЕР_1, який був здійснений ОСОБА_4 26.07.2017 близько 11:00 годин на Привокзальної площі напроти будинку №1 що є перехрестям з круговим рухом сторонами не заперечується.

Крім того, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, останій не надав, а судом таких обставин не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспектором патрульної поліції в межах санкції статті, відповідач діяв згідно з вимогами законодавства та у межах його повноважень, жодних доказів, які б свідчили про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, позивач не надав, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на відсутність знаку заборони зупинки та стоянки, а також на відсутність доказів перешкоди руху заподіяної позивачем, судом не приймаються, оскільки зупинка і стоянка на перехресті заборонена правилами дорожнього руху, останнім не наведено правову норму, якою можливо звільнити від відповідальності за порушення „Правил дорожнього руху, а те, що сам факт стоянки на перехресті перешкоджає руху іншим транспортним засобам, який повинні здійснювати проїзд даного перехрестя лише по вільним від припаркованих транспортних засобів смугах визнається судом загальновідомим фактом і не потребує доказування у відповідності до ч.2 ст. 72 КАС.

Також судом не приймається доводи позивача, що на даному перехресті постійно зупиняються і паркуються інші транспортні засоби, оскільки означені доводи не звільняють позивача від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке було встановлено постановою серії БР №771307 від 27.07.2017 року.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами та задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року по справі № 520/8790/17, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3