Справа № 336/3146/17(2-а/336/324/2017)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 336/3146/17(2-а/336/324/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправним рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 30.05.2017 року №2836/04.1 щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дня звільнення у відставку; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог .

В обґрунтуванням вимог апеляційної скарги відповідач вказує на те, що матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою та не входить до складу суддівської винагороди. Тому, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з огляду на яку поняття суддівської винагороди є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач дійсно перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 01.12.2016 року йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Наказом від 15.09.2016 р. №72-к позивача виключено із складу суддів Апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з поданням заяви у відставку.

З 01.12.2016 року позивачу призначено довічне грошове утримання судді на підставі його заяви від 06.12.2016 року.

28.04.2017 р. ОСОБА_1 була видана довідка № 07-50/49 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за підписом голови Апеляційного суду Запорізької області і начальником відділу планово-фінансової діяльності.

Аналогічний зміст і в довідці №07-50/50 від 28.04.2017 р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/49 від 28.04.2017 року виданій позивачу, вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 15.09.2016 р. склала 30037 грн.,17 коп. в тому числі оклад 15950 грн., надбавка за вислугу років 80% -12760 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1329,17 грн.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №07-50/50 від 28.04.2017 року виданій позивачу, вказаний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці станом на 01.12.2016 р. склала 33146,67 грн., в тому числі оклад 17600 грн., надбавка за вислугу років 80% -14080 грн., інші виплати, які враховуються при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення 1466,67 грн.

Рішенням відповідача від 30.05.2017 року №2836/04,1 позивачу відмовлено у перерахунку призначеного довічного грошового утримання з включенням сум матеріальної допомоги.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

В п 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів». Згідно з ч.1 ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Згідно з ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивачеві як судді у відставці, призначеного з 21.09.2016, має обчислюватися відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ.

За правилами ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 133 вказаного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ «Суддівська винагорода» визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Крім того, ст.134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІ (IX розділ), тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення є складовою матеріального забезпечення судді і, як вірно зазначено судом першої інстанції, є складовою системи оплати праці судді.

З цього приводу апеляційний суд також погоджується із застосуванням судом першої інстанції положень Закону України «Про оплату праці», статтею 2 якого визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, відповідно до пп. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Матеріальна допомога віднесена до фонду оплати праці, є складовою заробітної плати, про що свідчать копії Довідок Апеляційного суду Запорізької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення станом на 15.09.2016 - № 07-50/38 від 27.04.2017, станом на 01.12.2016 - № 07-50/39 від 27.04.2017.

Також з довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вбачається, що з матеріальної допомоги на оздоровлення, отриманої позивачем, утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

А згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Також згідно з врахованими судом першої інстанції згідно ст.244-2 КАС України висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, в постанові від 6 листопада 2013 року у справі 21-350а13, матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії (в даному випадку, щомісячного грошового утримання).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що передбачена спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, та відповідно входить до структури заробітної плати, а також враховуючи, що за приписами ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ розмір щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуться судді, визначається у відсотковому відношенні від грошового утримання судді, а не тільки суддівської винагороди, означена допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачувалася позивачу і з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відноситься до складу грошового утримання судді і має враховуватись при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, саме починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання з 15.09.2016.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.В. Дурасова