Справа № 520/8778/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/8778/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Бітова А.І.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28.07.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просила суд: визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси № 857697 від 20.07.2017 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачу з дати звернення за призначенням пенсії у розмірі 60% від заробітної плати з урахуванням надбавки до посадового окладу за стаж роботи в державному органі у розмірі 45 % посадового окладу згідно з наказом апеляційного суду Одеської області від 07.10 2016 року № 373-ос та премії місячної згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, виданої апеляційним судом Одеської області з урахуванням вже виплачених сум пенсії; стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі 13.10.2017 року подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у врахуванні інших виплат при розрахунку її пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунок пенсій державним службовцям.

З огляду на зазначене, апелянт просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2017 року та ухвалити нову - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 26.01.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Разом із заявою було надано всі необхідні документи для призначення пенсії, в тому числі і довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 26.01.2017 року №13, видану апеляційним судом Одеської області, а також копію наказу апеляційного суду Одеської області від 07.10.2016 року №373-ос «Про встановлення доплати за вислугу років ОСОБА_2І.», згідно з яким позивачу виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу.

Розпорядженням №858762 від 16.02.2017 року ОСОБА_2 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітної плати.

При цьому, позивачу розраховано пенсію без врахування місячної премії та із зменшенням надбавки за вислугу років у розмірі 45% від посадового окладу.

05.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок пенсії, до якої надала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця, видану апеляційним судом Одеської області. Форма довідки затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3.

Рішенням №857697 від 20.07.2017 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIІ не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком Київського районного суду м. Одеси про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та наявність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 3 статті 2 та частини 1 статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1, 1.7 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

За бажанням особи, якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів; при надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІ визнано такими, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р. № 52, ст.490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п.10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, звернувшись 26.01.2017 року до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», ОСОБА_2 надано всі необхідні документи для призначення пенсії, в тому числі і довідку про складові заробітної плати посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 26.01.2017 року №13, видану апеляційним судом Одеської області, а також копію наказу від 07.10.2016 року №373-ос «Про встановлення доплати за вислугу років», згідно якого ОСОБА_2 виплачувалась надбавка за вислугу років у розмірі 45 відсотків посадового окладу.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що місячна премія входить до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої оплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Таким чином, премія місячна, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги пенсійного органу на ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої перерахунок призначених пенсій провадиться: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, а якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, оскільки в даному випадку суд зобов'язує Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі перерахувати пенсію позивача не у зв'язку з виникненням права на підвищення пенсії, а суд відновлює порушене права позивача при призначені пенсії на отримання належної виплати у встановленому законодавством розмірі.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та є тотожними запереченням до адміністративного позову, яким судом першої інстанції правильно надано правову оцінку. А відтак, підстав для задоволення скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів суду апеляційної інстанції встановила, що в оскаржуваній постанові судом першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Проте, судом не прийнято до уваги, що відповідач у даній справі звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Апеляційний суд враховує, що в КАС України відсутні норми щодо стягнення судового збору з Державного бюджету України в разі звільнення відповідача - суб'єкта владних повноважень від сплати судового збору, не на користь якого ухвалено судове рішення.

При цьому, згідно Довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», доданої до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і відповідно судовий збір з нього не стягується.

Водночас, якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія доходить висновку, що стягнення судового збору з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі є помилковим.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки встановлено, що суд першої інстанції правильно по суті спору вирішив справу, однак не вірно розподілив судові витрати, що свідчить про помилкове застосування Київським районним судом м. Одеси норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни постанови від 04.10.2017р.

Керуючись ст. ст. 185, 197, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року змінити, виклавши абзац четвертий її резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (вул. Ак. Вільямса, 59/Б, кв. 8, м. Одеса, 65122, ІНН НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640 грн.»

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: О.В. Єщенко