Справа № 804/4116/17
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2017 рокусправа № 804/4116/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Іванова С.М. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ" до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпропетровська інжинірингова компанія звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати противоправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 30.01.2017 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено .

Рішення суду обґрунтовано тим, що обсяги виконаних за договорами робіт, відсутність у контрагентів фізичних можливостей виконати ці операції, свідчить про нереальність здійснення господарських операцій з ТОВ Тіваз, ТОВ Трейд Лайн М, ТОВ ОСОБА_1К., ТОВ Буд Альянс, а наявності лише первинних документів недостатньо для спростування висновків податкового органу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2017 р. залучено до участі у справі у якості другого відповідача ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, де, посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпропетровська інжинірингова компанія з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2013 року по 01.04.2014 року.

За результатами перевірки 20.12.2016 року складений акт №2166/04-6-14/33420982

На підставі акту перевірки 30.01.2017 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Досліджуючи правомірність податкових повідомлень-рішень №000042200, №, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Податкового кодексу України.

Статтею 198 Податкового кодексу України, визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з, в тому числі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, при цьому датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, а саме дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.6 ст. 201 цього Кодексу податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, реальність господарських операцій позивача із ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙН М", ТОВ "ТІВАЗ", ТОВ "БУД АЛЬЯНС", ТОВ "ОСОБА_1К." у періоді, охопленому перевіркою підтверджується:

-по взаємовідносинам із ТОВ "ТІВАЗ": договором №04/10-3 від 08.05.2013 року;договором №04/10-2 від ЗО квітня 2013 року, договором №04/10-1 від 04.10.2012 року, договорами про відступлення права вимоги №21/11-1 від 21.11.2012 року, №15/08-2 від 15.08.2013 року, договірними цінами до договорів, кошторисами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, податковими накладними, розрахунками коригування кількісних і вартісних показників податкової накладної;

- по взаємовідносинам із ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙН М":договором №01/07-1 від 01.07.2013 року; договірними цінами до договору, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; податковими накладними;

- по взаємовідносинам із ТОВ "ОСОБА_1К.":договором №05/06-3 від 01 серпня 2013 року,договором №05/06-2 від 05 червня 2013 року,договором №03/06-1 від 03 червня 2013 року,договірними цінами до договорів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати;податковими накладними;

- по взаємовідносинам із ТОВ "БУД АЛЬЯНС" :договором №01/10-1 від 01.10.2013 року,договором №2/10-2 від 02.10.2013 року,актами приймання виконаних будівельних робіт,договірними цінами до договорів, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; податковими накладними.

Окрім цього, про реальність господарських операцій Позивача із вказаними контрагентами свідчать:

- Договір генпідряду №10/12-ЕП на будівельно-монтажні роботи від 10.12.2012 року (реконструкція торгівельного центру «Нагорний» за адресою: м. Дніпропетровськ,

пр.Гагаріна,8а),

- Договір підряду №42 від 18.10.2012 року (капітальний ремонт адміністративної будівлі з прибудовою (гаражем) за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Мечникова,6) з додатками,

- Договір №438 генерального підряду на виконання робіт з нового будівництва споруд від 08.06.2012 року (за межами с.Єлізаветівка Петриківського району) з додатками,

- Договір підряду №32 від 26.07.2012 року (капітальний ремонт адміністративної будівлі по пр.К.Маркса,75 у м.Дніпропетровську) з додатками,

- Договір №04-05/ХСГ-ДКС/13 від 16.05.2013 року (реконструкція гранитного покриття за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Еагаріна.ЮЗа) з додатками.

Крім того, судом встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2013 року по 01.04.2014 року була проведена на підставі наказу ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №192 від 21.04.2016 року та направлень від 25.04.2016 року №227, №228 на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2016 року у справі №201/4190/16-к, провадження №кс/201/2561/2016.

Між тим, судом встановлено, що всупереч наданому слідчим суддею дозволу на проведення перевірки у строк, який не повинен перевищувати строку 30 діб з дня оголошення ухвали (23.03.2016), документальна позапланова виїзна перевірка Позивача проводилась у період з 25.04.2016 року по 13.12.2016 року, що відображено в акті перевірки.

За правилами пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, в тому числі, рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

При цьому контролюючий орган не наділений повноваженнями ігнорувати зміст рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки та має діяти виключно у межах наданого судом дозволу, у т.ч. і стосовно строку проведення перевірки.

Проте у даному випадку позапланова виїзна перевірка Позивача була проведена в порушення визначеного ст.78 ПК України

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи висновок експертного дослідження, складеного Дніпропетровським науково - дослідним експертно-криміналістичним центром 29.07.2016 року №6/11.2/20, за результатами якого не встановлено порушень законів та інших нормативно-правових актів України, які регламентують ведення бухгалтерського та податкового обліків з боку ТОВ «ДІНК» при здійсненні господарської діяльності з субпідрядників ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙН М", ТОВ "ТІВАЗ", ТОВ "БУД АЛЬЯНС", ТОВ "ОСОБА_1К."

Необхідно зазначити, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (недоліків) у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Надані позивачем первинні документи по вищевказаним контрагентам відповідають чинному законодавству та у своїй сукупності дають можливість встановити зміст і обсяг господарських операцій, зокрема які послуги надано, в якій кількості, за якою ціною та між якими контрагентами, тощо.

Отже з наданих позивачем первинних документів вбачається та було встановлено судом першої інстанції, що господарські операції із вищезазначеними контрагентами є реальними, відповідають дійсному економічному змісту.

У свою чергу відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не спростовано надані позивачем докази щодо реальності здійснення таких господарських операцій.

Зазначені у акті перевірки обставини щодо порушення позивачем ст. 139 Податкового кодексу України стосуються лише господарської діяльності вищезазначених контрагентів позивача та подання ними податкової звітності, і жодним чином не доводять недобросовісность позивача та відсутність реальності таких господарських операцій.

Проте, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат і податкового кредиту та донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість і податку на прибуток.

Відповідачем не надано судового рішення, що б набрало законної сили, щодо встановлення факту відсутності у позивача мети на здійснення господарської діяльності по вищевказаним операціям та відсутності її реального здійснення. Також не надано судового рішення в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів між позивачем і вищезазначеними контрагентами.

Разом з тим, жодним законом не передбачено право податкового органу самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ" слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ" -задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 р.скасувати.

Визнати противоправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.01.2017 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Лукманова