Справа № 234/11111/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лутай А.М.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року справа №234/11111/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Святодух О.Б., позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року по справі № 234/11111/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі - відповідач, УПСЗН Краматорської ради) з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг та зобов'язання призначити та виплатити вказану допомогу з дня подання ним заяви від 24.01.2017 року про призначення соціальної допомоги (арк. справи 3-8).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року адміністративний позов задоволений, визнані протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов'язано призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з дня подання ним заяви від 24.01.2017 року про призначення соціальної допомоги (арк. справи 30-33).

Відповідач (далі - апелянт), не погодившись з постановою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції та просив суд скасувати постанову суду першої інстанції, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права внаслідок не взяття до уваги усіх доказів, які були надані суду першої інстанції, а також того, що в ході проведення ревізії ДФС України було виявлено факт наявності у позивача житлового приміщення на підконтрольній Україні території за адресою: Донецька область, Волноваського району, смт. Ольгинка, вул. Октябрська, б. 7, а тому у розумінні вимог Порядку КМУ № 505 від 01.10.2014 року та № 509 від 01.10.2014 року позивач немає права на отримання адресної допомоги (арк. справи 35-36).

Представник управління в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Позивач в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягав на тому, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила, що ОСОБА_2 (паспорт Серії ВТ 158453) з метою отримання статусу внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції вперше 04.12.2014 року звернувся до УПСЗН Краматорської міської ради з відповідною заявою, в якій зазначив, що він перемістився з тимчасово непідконтрольній Україні території м. Ясинувата, м-н «3», Донецької області до підконтрольної (вул.Торецької, 6, смт.Красноторка, м.Краматорська Донецької області) та просив надати статус внутрішньо переміщеної особи та призначити відповідні виплати. На підставі викладеного йому видана довідка від 04 грудня 2014 року № 1426/12698 (арк. справи 12).

Як зазначив позивач в адміністративному позові, 24 січня 2017 року позивач в черговий раз звернувся до відповідача з заявою про призначення доньці щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив ті ж самі відомості, що раніше в самостійно поданих заявах, проте рішенням від 28.04.2017 року відповідач відмовив позивачу у наданні грошової допомоги з тих підстав, що сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні проведення АТО (арк. справи 13, 28).

Вказані обставини стали підстави звернення позивача до суду з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов'язання призначити та виплатити вказану допомогу з дня подання ним заяви від 24.01.2017 року про призначення соціальної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач на момент звернення за щомісячною допомогою має статус особи яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, дії відповідача щодо відмови в наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання є неправомірними.

Колегія суддів вважає такий висновок правомірним, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, (далі - грошова допомога) визначений Порядком № 505 (пункт 1).

Згідно пункту 2 Порядку № 505, (у редакції на час звернення з заявою про відновлення виплати допомоги), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно до пункту 3 Порядку № 505, (у редакції на час звернення з заявою про відновлення виплати допомоги), грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Пункт 8 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи, зокрема, протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ю

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати грошову допомогу на себе та членів сім'ї, з дня звернення з заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно.

Відповідно до п.6 Порядку № 505, (у редакції на час звернення з заявою про відновлення виплати допомоги), грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно п.6 Порядку № 505 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 р. № 370), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Отже, вищенаведеною нормою на час звернення позивача з заявою про відновлення виплати допомоги, встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у її призначенні, зокрема, володіння будь-яким з членів родини житловим приміщенням розташованим в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Тобто, на час звернення позивача з заявою про виплату допомоги, наявність у власності житлового приміщення розташованого, зокрема, на території проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні допомоги.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.05.2016 року № 59046593 позивачу з 2008 року на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, Волноваський район, смт. Ольгинка, вул. Октябрська, б. 7 (арк. справи 25-26). Саме ця обставина стала підставою для відмови позивачу у статусі внутрішньо переміщеної особи та отриманні відповідних виплат.

Проте, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, яким затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого за п. 4 зокрема включено смт. Ольгинка, Волноваського району. Вказане розпорядження не скасовано та є чинним, а тому наведений населений пункт входить до Переліку населених пунктів, де проводилась АТО.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що під час першого та наступних звернень позивача з заявою до відповідача за призначення адресної допомоги в УПСЗН Краматорської ради не виникало жодних сумнівів з приводу правдивості відомостей, які наведені в заяві на призначення виплат та не зазначенні іншого житлового приміщення.

Таким чином, колегія суддів вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг та зобов'язання останнього призначити позивачу та виплатити вказану допомогу з дня подання ним відповідної заяви від 24.01.2017 року про призначення соціальної допомоги, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року по справі № 234/11111/17 - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 21 вересня 2017 року по справі № 234/11111/17 - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 16 листопада 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 21 листопада 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова