Справа № 815/3843/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3843/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання - Белінського Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1, за ордером,

представника відповідача - Моргун Н.В., за довіреністю,

третьої особи - Музики О.М.;

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Одеської митниці ДФС, третя особа Митний пост "Чорноморський" Одеської митниці ДФС, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача державний інспектор Добрянська Ольга Олександрівна , державний інспектор Мартишина Олег Миколайович, державний інспектор Дудник Роман Дмитрович, державний інспектор Карданов Анатолій Дмитрович, державний інспектор Колчіна Тетяна Василівна, державний інспектор Манн Ірина Петрівна, державний інспектор Дзюбенко Дмитро Олексійович, державний інспектор Кондаурова Ольга Володимирівна, державний інспектор Шалафаєва Людмила Євгенівна, державний інспектор Музика О.М. про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Одеської митниці ДФС, третя особа Митний пост "Чорноморський" Одеської митниці ДФС, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача державний інспектор Добрянська Ольга Олександрівна , державний інспектор Мартишина Олег Миколайович, державний інспектор Дудник Роман Дмитрович, державний інспектор Карданов Анатолій Дмитрович, державний інспектор Колчіна Тетяна Василівна, державний інспектор Манн Ірина Петрівна, державний інспектор Дзюбенко Дмитро Олексійович, державний інспектор Кондаурова Ольга Володимирівна, державний інспектор Шалафаєва Людмила Євгенівна, державний інспектор Музика О.М., в якому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС №671-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади старшого державного інспектору відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

2.Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС від 11.08.2017 року №778-о про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 07.07.2017 року №671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

3.Поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

4. Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10 липня 2017 року по день винесення постанови суду.

5. Допустити до негайного виконання постанови в частині поновлення старшого державного інспектору відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС та Одеської митниці ДФС на посаді та виплати на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що працював у відділі митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС на посаді старшого державного інспектора

19.05.2017 р. Одеська митниця ДФС прийняла наказ №274 відповідно до якого Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС було проведено службове розслідування. В ході проведення вищевказаного розслідування було виявлено про начебто допущені позивачем порушення посадові інструкції при здійсненні своїх службових обов'язків.

У зв'язку із проведеною перевіркою 07.07.2017 р. начальником Одеської митниці ДФС 07.07.2017 р. було винесено наказ №671-о про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади.

Крім іншого відповідач прийняв наказ №778-о від 11.08.2017 р., яким вніс зміни до наказу № 671-о, а саме «За використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у відповідності до п.9 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» звільнити з 24.07.2017 р. ОСОБА_4 з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

Позивач зазначив, що в свою чергу, Дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування неповно на не об'єктивно з'ясувала усі обставини та дійшла помилкових висновків про використання позивачем повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Окрім того, наказ від 07.07.2017р. № 671-о, було прийнято під час перебування позивача на лікарняному. В подальшому, вже після звернення позивача до суду з цим позовом, відповідачем було прийнято наказ від 11.08.2017 року № 778-о "Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.07.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності " яким фактично змінено дату звільнення позивача, а саме з 24.07.2017 року.

Позивач із вищевказаними наказами не погоджується, вважає їх протиправним та таким , що належить до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові та заяві про зміну позовних вимог (а.с.4-8, 70-72).

Представник позивача зазначив, що згідно з довідкою №495 від 07.08.2017 р., розрахунок позивачу було проведено до 07.07.2017 р., хоча звільнення відбулося 24.07.2017 р., тобто було допущено порушення ст.116 КЗпП України.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у запереченні на позов (а.с.62-66).

В обґрунтування письмових заперечень представник відповідача зазначила, що підставою для звільнення позивача стало наступне.

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС було проведено розслідування, призначене наказом Одеської митниці ДФС від 19.05.2017 р. №274, та надано подання щодо звільнення старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 з посади державної служби за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Тобто позивачем порушено його посадові інструкції. Отже, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що позивача належить притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби.

Враховуючи викладене Одеська митниця ДФС прийняла наказ №671-о від 07.07.2017 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади з 07.07.2017 р.

Також представник відповідача зазначила, що позивач 31.07.2017 р. надав до Одеської митниці ДФС листок непрацездатності. Так у зв'язку із отриманням листка непрацездатності та перебування ОСОБА_4 з 03.07.2017 р. по 21.07.2017 р. у стані тимчасової непрацездатності, наказом Одеської митниці ДФС від 11.08.2017 р. №778-0 пункт 1 наказу Одеської митниці ДФС від 07.07.2017 р. №671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» викладений у наступній редакції: «За використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у відповідності до вимог п.9 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» звільнити з 24.07.2017 року ОСОБА_4 з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

Крім того, представник відповідача зазначила, що прийняті накази не належать до скасування та відсутні підстави для поновлення позивача на роботі. Оскільки, посада яку обіймав позивач, станом на 09.08.2017 р. не є вакантною. Зазначену посаду займає Музика О.М.

В судове засідання з'явилася третя особа Музика О.М.

Треті особи Митний пост "Чорноморський" Одеської митниці ДФС, та державні інспектори Добрянська О.О., Мартишина О.М., Дудник Р.Д., Карданов А.Д., Колчіна Т.В., Манн І.П., Дзюбенко Д.О., Кондаурова О.В., Шалафаєва Л.Є. у судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Треті особи надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, та третьої особи дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 працював у відділі оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС на посаді старшого державного інспектора.

19 травня 2017р. Одеська митниця ДФС прийняла наказ № 274 відповідно до якого Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС було проведено службове розслідування стосовно посадових осіб митниці, що здійснювали митні формальності при митному оформлені вантажів, що слідували на адресу ТОВ «Магія життя» (а.с.145-146).

Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС організовано та здійснено заходи з дисциплінарного провадження стосовно працівників Одеської митниці ДФС, в тому числі позивача та складено відповідний висновок від 19.06.2017 року та подання від 30.06.2017 р.(том 1 а.с. 114-126, 129-144).

Комісією з розгляду дисциплінарних справ Одеської митниці ДФС, у вказаному висновку та поданні зазначено, що при проведенні митних формальностей по вантажах в контейнерах за номерами:

- ЕСМU 8125824, пропущений на митну територію України 20.04.2017 р. відносно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00896 від 20.04.2017 р. в якому зазначено, що в оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування від 19.04.2017 р. №65014 вага брутто складає - 12230 кг. Незважаючи на наявність акту зважування представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_4 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1290 від 24.04.2017 р. без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил;

-АСНU 4624948 пропущений на митну територію України 20.04.2017 р. відносно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00895 від 20.04.2017 р. в якому зазначено, що у оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування від 19.04.2017 р. №65014 вага брутто складає - 11090 кг. Незважаючи на наявність акту зважування представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_4 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1291 від 24.04.2017 р. без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил;

-ООLU 9228508 пропущений на митну територію України 15.04.2017 р. відносно якого проводився митний огляд, акт №500030/2017/00859 від 15.04.2017 р. в якому зазначено, що в оглянутих місцях вантаж візуально відповідає заявленому у ТСД. Згідно з актом зважування №64866 вага брутто складає - 13820 кг. Незважаючи на наявність акту зважування представником ТОВ «Дрім Групп» у присутності ОСОБА_4 було проведено фізичний огляд та складено акт про невідповідність. В той же день вантаж було розміщено на СТЗ в зоні діяльності ВМО №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС за ЄУД №15-70-62-01-25/1285 від 24.04.2017 р. без ініціювання або складання протоколу про порушення митних правил.

Проаналізувавши дії та пояснення ОСОБА_4 комісія зробила висновок, що ним під час виконання службових обов'язків було порушено пункти 2.2.6.8, 2.2.6.9 та 2.2.15.1 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

Отже, на думку комісії позивач вчинив дисциплінарний проступок (п.9 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу»), що полягає у використанні повноважень в особистих (приватних) інтересах або неправомірних особистих інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, дисциплінарна комісія рекомендувала начальнику Одеської митниці ДФС розглянути питання за порушення під час виконання службових обов'язків посадової інструкції та звільнити з державної служби ОСОБА_4

07.07.2017 року наказом начальника Одеської митниці ДФС, за результатами розгляду подання дисциплінарної комісії про звільнення позивача, прийнято наказ № 671-о "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким керуючись ст. 64, п. 9 ч 2 ст. 65, п. 5 ст. 66, ст. 75 Закону України «Про державну службу» за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб у відповідності до вимог п.9 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" ОСОБА_4 звільнено з 07.07.2017 року з посади старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС (Том 1 а.с.9-11).

11.08.2017 року Одеською митницею ДФС прийнято наказ № 778-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці від 07.09.2017 року № 671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким фактично змінено дату звільнення позивача, а саме з 24.07.2017 року (т.1 а.с.93).

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між позивачем та митницею виникли з питань правомірності звільнення позивача з державної служби і регулюються нормами Закону України від 10.12.2015 № 889-VII «Про державну службу» (далі - Закон № 889) та Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 64 та ст. 65 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:1) порушення Присяги державного службовця;2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;4) дії, що шкодять авторитету державної служби;5) невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення. Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження;2) догана;3) попередження про неповну службову відповідність;4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст. 67 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність державного службовця, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород;4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом'якшують відповідальність державного службовця.

Обставинами, що обтяжують відповідальність державного службовця, є:1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп'яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або токсичних засобів; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого державного службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення щодо нього; 4) вчинення проступку умисно з мотивів неповаги до держави і суспільства, прав і свобод людини, окремих соціальних груп; 5) настання тяжких наслідків або заподіяння збитків внаслідок вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 69 Закону України "Про державну службу", в тому числі визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

З огляду на зазначені вище норми права суд робить висновок про те, що робота дисциплінарної комісії під час здійснення дисциплінарного провадження проводиться саме з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Разом з тим, дослідивши відповідний висновок від 19.06.2017 року та подання від 30.06.2017 р. дисциплінарної комісії суд робить висновок, що вони не відповідають вимогам Закону щодо встановленого ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку позивачем. Так само не визначено їх і в оскаржуваному наказі про звільнення, який фактично дублює подання комісії.

Окрім того, суд наголошує, що й саме формулювання встановленого дисциплінарного проступку, як в наказі так і в поданні є невизначеними, оскільки вказано про порушення пункту 9 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" - за використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб. Тобто, таке формулювання встановленого порушення має невизначений характер, дисциплінарною комісією не було встановлено та не зазначено про те в інтересах яких саме осіб діяв позивач.

За таких умов, за відсутності всесторонньо та об'єктивно досліджених обставин як комісією так і начальником під час прийняття рішення про звільнення позивача, без визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку ОСОБА_4, рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є незаконним. Окрім того, у наказі про звільнення та поданні комісії не вирішувалось питання щодо наявності обставин що пом'якшують або обтяжують відповідальність державного службовця

Суд встановив, що позивач на момент звільнення не мав діючих дисциплінарних стягнень та з наданих відповідачем доказів не вбачається обтяжуючих обставин під час виконання ним службових обов'язків.

Окрім того, суд зазначає, що сама процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення не була дотримана відповідачем, оскільки наказ Одеської митниці ДФС №671-о від 07.07.2017 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з 07.07.2017 року його займаної посади, було прийнято у період перебування позивача на лікарняному, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, та підтверджується наявною копією у матеріалах справи листка непрацездатності серія АГШ №720393 (а.с.13).

Також суд встановив, що згідно з довідкою №495 від 07.08.2017 р. наявною у матеріалах справи розрахунок при звільнені було проведено до 07.07.2017 р., хоча звільнення відбулося 24.07.2017 р. (а.с.109)

Разом з тим, встановлення факту звільнення без законної підстави та з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов'язаний поновити позивача на попередній роботі, а відтак закон у таких випадках не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, у тому числі шляхом зміни дати звільнення працівника.

Під час розгляду справи, суд встановив порушення відповідачем як процедури звільнення позивача 07.07.2017 року так і відсутність на те законної підстави, отже оскаржувані накази є протиправними та належать до скасування, а позивач поновленню на попередній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В матеріалах справи наявна довідка Чорноморського міського центру зайнятості від 08.11.2017 р. №160/02-07 в якій зазначено, що позивач у період з 07.07.2017 р. по 07.11.2017 р. в центах зайнятості України на обліку як безробітний не перебував (т.2 а.с.10)

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України №108/95-ВР "Про оплату праці " визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

Пунктом 5 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 Порядку №100 у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р. у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Згідно з довідкою Одеської митниці ДФС №495 від 07.08.2017 р. заробітна плата позивача за останні два календарні місяці травень, червень 2017 р. склала 6376,70 грн. (т.1 а.с.109)

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.07.2017р. по 17.11.2017року у розмірі 14985,48 грн.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У зв'язку з тим, що позивач поновлюється на посаді, то в силу п.2,3 ч.1 ст.256 КАС України підлягає негайному виконанню рішення в частині поновлення його на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у сумі 3180,38 грн.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору в порядку статті 5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно не здійснював судові витрати, питання про їх розподіл судом не вирішується.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС №671-о від 07.07.2017 року про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади старшого державного інспектору відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

3.Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці ДФС від 11.08.2017 року №778-о про внесення змін до наказу Одеської митниці ДФС від 07.07.2017 року №671-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

4.Поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС.

5. Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 10 липня 2017 року по 17 листопада 2017 року у розмірі 14985 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять),48 грн.

6. Допустити до негайного виконання постанови в частині поновлення старшого державного інспектору відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС та Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 на посаді та виплатити середній заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3180 (три тисячі сто вісімдесят),38 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2017 року.

Суддя О.Я. Бойко

.