Справа № 817/1364/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 р.Р і в н е 817/1364/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, відповідача: представник ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2017 про застосування фінансових санкцій на суму 17000,00 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2017 про застосування фінансових санкцій на суму 1,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали адміністративний позов, зазначивши, що обставини, які викладені в акті перевірки, не відповідають фактичному стану справ, позаяк пиво, яке було виявлене та вилучене під час перевірки, як таке продаж якого здійснюється за відсутності у субєкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, призначались для власного споживання, а не для продажу. Позивач ствердив, що 22.08.2017 він у власному будинку, який розташований біля приміщення, де він провадить свою торгівельну діяльність, здійснював ремонт власного холодильника, з огляду на що всі продукти харчування з такого холодильника тимчасово переніс до холодильника, який розташований в магазині, в тому числі і шість пляшок пива «Оболонь», які придбав напередодні для власного споживання. Також зауважив, що в обідню пору 22.08.2017 він почув, що його гукає невістка, яка на той час була вагітна, а тому злякався і побіг до хати, залишивши в приміщенні магазину жительку села Ставок - ОСОБА_4, яка на той час зайшла в магазин купити хліба. Коли повернувся, то в магазині вже перебували ревізори Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, які повідомили, що їм було реалізовано пляшку пива за 15,00 грн. При цьому, ОСОБА_4 повідомила, що перевіряючий самостійно дістав з холодильника пляшку пива і поклав на прилавок 15,00 грн. На його зауваження з того приводу, що ОСОБА_4 не є продавцем і пиво не призначалось для продажу, перевіряючі не відреагували, натомість склали акт, в якому зафіксували порушення у вигляді реалізації алкогольних напоїв за відсутності ліцензії та у вигляді непроведення розрахункової операції через РРО. Представник позивача додатково зауважив, що за правилами ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами в присутності посадових осіб субєкта господарювання, в той час, як перевірка позивача розпочата одним перевіряючим та за відсутності позивача або уповноваженої ним особи, а контрольна розрахункова операція не проводилася. Що стосується письмових пояснень ОСОБА_1 від 22.08.2017, які долучені до матеріалів справи стороною відповідача, то представник позивача ствердив, що такі не є додатком до акту перевірки, на підставі якого винесені спірні рішення, а надані ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155 КУпАП. За сукупністю наведеного, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що 22.08.2017 ГУ ДФС у Рівненській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт, в якому зафіксовано, що перед початком перевірки була проведена контрольна розрахункова операція, а саме: при покупці 1 пляшки (0,5 л.) пива «Жигулівське світле» по ціні 15,00 грн. ФОП ОСОБА_1 була сплачена готівка в сумі 15.00 грн., після чого було видано товар, проте розрахункова операція на повну суму покупки не проведена через РРО (РРО відсутній), відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції, не роздрукований та не виданий. Шляхом проведеної покупки встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі пивом (алкогольними напоями) без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом). На момент проведення перевірки в магазині знаходилось 7 пляшок пива: 1 пляшка «Жигулівське світле» (0.5 л) по ціні 15,00 гри. та 6 пляшок пива «Оболонь» (0.5 л) по ціні 15,00 грн. за пляшку, всього на суму 105,00 грн. Під час проведення перевірки був здійснений дзвінок на номер 102. На виклик прибули працівники Костопільського відділу поліції. Відповідно до цього, перевіркою зафіксовано порушення позивачем вимог ч.14 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке полягало у роздрібній торгівлі алкогольними напоями за відсутності ліцензії та вимог пунктів 1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягало у непроведенні розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій. Відповідно до цього, застосування до позивача фінансових санкцій за оспорюваними рішеннями здійснено підставно і законно. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні 10.11.2017 додатково пояснив, що він, як головний державний ревізор-інспектор ГУ ДФС у Рівненській області разом з іншим ревізором ОСОБА_6 22.08.2017 проводив фактичну перевірку магазину, розташованого в с.Ставок, по вул.Шевченка, 17, де провадить свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 Вказав, що перед початком перевірки ним особисто була проведена контрольна розрахункова операція, а саме здійснена покупка 1 пляшки (0,5 л.) пива «Жигулівське світле» по ціні 15,00 грн. За товар ним сплачено готівку в сумі 15.00 грн., але розрахункова операція через РРО проведена не була. В подальшому, в ході перевірки встановлено, що підприємець в своїй діяльності РРО не застосовує і у нього відсутня ліцензія на право здійснення торгівлі алкогольними виробами, що і було належним чином відображено в акті перевірки.

Допитана в судовому засіданні 10.11.2017 свідок ОСОБА_4 суду показала, що 22.08.2017 в обідню пору зайшла до магазину, де здійснює торгівлю ОСОБА_1, щоб купити хліба. Через те, що ОСОБА_1 раптово покликала до хати невістка, він попросив її декілька хвилин побути в магазині, поки він відлучиться. В цей час до магазину зайшов чоловік, який самостійно взяв з холодильника пляшку пива і поклав на прилавок 15,00 грн. Вказала, що ці гроші вона в касу не клала і до рук не брала. Після цього, чоловік представився, що він з податкової, повернувся власник магазину і вона пішла з приміщення. Додатково вказала, що в магазині, де здійснює торгівлю ОСОБА_1, алкогольні напої не продаються. Також вказала на представника відповідача - ОСОБА_5, як саме на ту особу, яка 22.08.2017 брала з холодильника пиво.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, повно, всебічно та обєктивно дослідивши за своїм внутрішнім переконанням наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що базуючись на інформації, наданій Костопільською районною державною адміністрацією в листі №2247/01-31/17 від 14.07.2017 (а.с.24-28) відповідно до наказу начальника ГУ ДФС у Рівненській області №1147 від 17.08.2017 (а.с.11) та на підставі направлень №1095/17-00-14-04-16 та №1094/17-00-14-04-16 від 17.08.2017, головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено фактичну перевірку магазину, розташованого в селі Ставок, Костопільського району Рівненської області, по вулиці Шевченка, 17, де провадить свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), який є платником єдиного податку 2 групи (а.с.12-13).

За результатами перевірки складений акт від 22.08.2017, бланк №000085, який зареєстрований в органі ГУ ДФС за місцем державної реєстрації субєкта господарювання за №746/17-00-14-04-13/НОМЕР_1 (а.с.6-9, 29-30).

Актом зафіксовано, що перед початком фактичної перевірки була проведена контрольна розрахункова операція, а саме при покупці 1 пляшки (0,5 л.) пива «Жигулівське світле» (виробник ГОВ «Рівень ЛТД», вміст спирту 4%) по ціні 15,00 грн. продавцю ФОП ОСОБА_1 була сплачена готівка в сумі 15.00 грн., після чого було видано товар, проте розрахункова операція на повну суму покупки в розмірі 15,00 грн. не проведена через РРО (РРО відсутній), відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції, не роздрукований та не виданий. Шляхом проведеної покупки 22.08.2017 встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі пивом (алкогольними напоями) без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом). На момент проведення перевірки в магазині знаходиться 7 пляшок пива: пиво «Жигулівське світле» (0,5 л) по ціні 15,00 грн. - 1 пляшка, пиво «Оболонь» (0,5 л) по ціні 15.00 грн. 6 пляшок, всього на суму 105,00 грн. За висновками акту фактичної перевірки, ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 та п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995.

Акт фактичної перевірки підписаний ФОП ОСОБА_1 із вказівкою про відсутність зауважень.

Додатком до акту перевірки значиться пояснення на 1 аркуші, копія яких долучена до матеріалів справи, і в яких 22.08.2017 ФОП ОСОБА_1 власноручно зазначив: «Одну пляшку пива Жигулівське 0,5 літра по 15,00 грн. було продано випадково. Пиво в кількості 7 пляшок залишила в холодильнику кума для своїх потреб» (а.с.34).

При цьому, суд не приймає заперечення сторони позивача з приводу того, що вказані письмові пояснення не є додатком до акту перевірки, на підставі якого винесені спірні рішення, а були надані ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155 КУпАП, позаяк за змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 вчинив адміністративний проступок у вигляді порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, яке полягало у тому, що розрахункова операція ним не проведена через РРО, розрахунковий документ не роздрукований та не виданий (а.с.56), а письмові пояснення стосуються факту продажу алкогольних напоїв, а не факту порушення порядку проведення порядку готівкових розрахунків. А твердження представника позивача про надання ревізору письмових пояснень під моральним тиском не підкріплені жодними доказами. З будь-якими скаргами на дії перевіряючих позивач не звертався.

На підставі акту перевірки №746/17-00-14-04-13/НОМЕР_1 від 22.08.2017 заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, яким за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, на підставі пп.54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та згідно з абз.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 17000,00 грн. (а.с.10,31) та податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, яким за порушення п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, на підставі пп.54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та згідно з п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 1,00 грн. (а.с.14,32).

За правилами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). А відповідно до п.80.2 цієї статі, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, визначених у пп.80.2.1.- 80.2.7., зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2.). А в силу вимог п. 80.7 цієї статі фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Як вбачається з матеріалів справи перевірка господарської одиниці, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, проведена за наявності відповідних правових підстав, уповноваженими на те посадовими особами та на підставі відповідного наказу.

Доводи сторони позивача про те, що перевірка позивача розпочата одним перевіряючим та за відсутності позивача або уповноваженої ним особи, суд не розглядає як підставу для скасування оскаржуваних рішень з огляду на наступне.

По-перше, перевірка проведена в присутності позивача, про що прямо зазначено в акті перевірки №746/17-00-14-04-13/НОМЕР_1 від 22.08.2017, який він підписав без жодних зауважень.

А по-друге, проведення контрольної розрахункової операції лише одним перевіряючим, не свідчить на користь того, що фактична перевірка розпочата саме ним одним, позаяк за правилами п.80.4 ст.80 Податкового кодексу України контрольна розрахункова операція проводиться не під час фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, а саме перед її початком.

За нормою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. В свою чергу, пиво, як напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка обємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203, віднесено до алкогольних напоїв згідно із статтею 1 цього Закону, а також згідно із пп.14.1.144 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України.

За порушення даної норми, абз.5 ч.2 ст.17 цього Закону передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 17000,00 грн.

За правилами п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

При цьому, звільнення від застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок, передбачене п.6 ст.9 цього Закону для фізичних осіб-підприємців, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій, не поширюється на місця продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За порушення п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, п.1 ст.17 цього Закону передбачено застосування фінансової санкції у розмірі - 1 гривні (при вчиненні вперше).

Факт відсутності у ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право проведення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), як і факт відсутності у магазині реєстратора розрахункових операцій підтверджено актом перевірки та в повній мірі визнається сторонами. Позивачем у позовній заяві та його представником у судовому засіданні заперечується саме факт реалізації пива.

Разом з тим, судом відхиляються такі доводи, позаяк вони не узгоджуються ні з письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_1, які він надавав під час перевірки, ні зі змістом акту перевірки, який позивачем підписано без жодних зауважень та заперечень.

Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що пиво призначались для власного споживання, а не для продажу, і зберігалось в холодильнику, що розміщений в торговому залі магазину в звязку з тим, що в той день сталася поломка власного холодильника позивача, який знаходився у його будинку, розміщеному поруч, з огляду на таке.

По-перше, в письмових поясненнях, наданих 22.08.2017, позивач зазначав про наявність одних обставин, а в судовому засіданні про наявність зовсім інших, і, при цьому, у власних поясненнях плутався.

По-друге, позивач не зміг пояснити необхідність перенесення до холодильнику магазину власного пива, яке не є швидкопсувною продукцією, режим зберігання якої вимагає низьких температур.

І по-третє, за вимогами п.23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006 року, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників, за вимогами ж п.32 - для зберігання верхнього одягу та особистих речей працівників обладнується окреме приміщення, в той час, як пиво знаходилось в торгівельному залі, в доступному для покупців місці.

Також судом критично оцінюються і підкріплені показаннями свідка ОСОБА_4 доводи про те, що реалізації, як такої, перевіряючими зафіксовано не було, позаяк ревізор самостійно взяв з холодильника пиво і поклав гроші на прилавок, з огляду на таке.

За визначенням, яке міститься в ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995, роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Законодавець не ототожнює роздрібну торгівлю саме з проведенням розрахункової операції в магазині, позаяк дії по підготовці товару для продажу, його демонстрації на торгових площах, пропонування споживачам тощо, також охоплюються цим поняттям.

Відповідно до цього, вже той факт, що в торговому залі магазину, де провадить свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, виявлено наявність семи пляшок пива, розміщеного у відповідному торговому обладнанні, а саме у холодильнику - вітрині (тобто у холодильнику з прозорим склом, який дозволяє демонструвати товар) вважається фіксацією факту господарської діяльності позивача з продажу таких напоїв.

Та обставина, що згідно з показаннями свідка ОСОБА_4, остання не брала до рук і не клала в касу готівкові кошти в розмірі 15,00 грн., сплачені за пляшку пива, не спростовує факту реалізації, позаяк Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 обовязок по забезпеченню належного проведення розрахункових операцій покладає на суб'єктів підприємницької діяльності, а тому допуск ними до здійснення таких операцій сторонніх осіб, причому в незалежності від обставин, з яких такі особи потрапили за прилавок, не є підставою для звільнення їх від відповідальності.

Покликання сторони позивача на ту обставину, що постановою районного суду закрито справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, суд відхиляє з огляду на таке.

В силу вимог ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Поміж того, що постанови у справі про адміністративне правопорушення суду не надано, предметом спору в справі №817/1364/17 не є правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена така постанова. Крім того, як вже зазначалося судом, протокол про адміністративне правопорушення, складений на ОСОБА_1 за фактом порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а не за фактом роздрібної торгівлі пивом без ліцензії.

З огляду на сукупність наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2017, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 1,00 грн. за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, прийняті на підставі встановлених в ході фактичної перевірки обставин, обґрунтовано та правомірно. Застосовані санкції відповідають видам порушень. Строки застосування адміністративно-господарських санкцій не порушені.

Оскаржувані рішення відповідають встановленим у ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Отож жодних підстав для їх скасування суд не вбачає.

За наведеного, позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 в позові до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2017, згідно якого застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000,00 грн. та про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2017, згідно якого застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1,00 грн., відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.