Справа № 815/6384/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6384/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Осіпова М.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства-фірми "Асоль" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

25.11.2016 приватне підприємство-фірма "Асоль" звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.08.2016р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 680 751 грн., в т.ч. за основним платежем на 453 834 грн., та штрафними санкціями 226 917 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи ДПІ про нереальність господарських операцій по виконанню будівельних робіт силами ТОВ "Калєт" є неправомірними, оскільки позивач отримав вказані роботи та використав у своїй господарській діяльності, що підтверджується первинними документами.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи про правомірність дій при прийнятті оскаржуваного повідомлення-рішення. На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ППФ "Асоль" з питань своєчасності, достовірності,повноти нарахування та сплати ПДВ за період з 01.07.2015 по 31.08.2015 по взаємовідносинах з ТОВ "Калєт", за результатами якої 29.07.2016 року складений акт № 000078/15-32-14-03/ 20937967, встановлені порушення п.44.1 ст.44, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.6 ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження ПДВ за липень-серень 2015 року на 453 833,3 грн.

До таких висновків податковий орган прийшов внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Калєт" по виконанню останнім будівельних робіт.

На підставі акту перевірки 19.08.2016 ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу здійснено нарахування ПДВ на суму 680 751 грн., в т.ч. за основним платежем на 453 834 грн., та штрафними санкціями 226 917 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Калєт" у липні-серпні 2015 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, врегульований ст.198 ПК України, відповідно до п.198.3 якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2015 позивач уклав з ТОВ "Калєт" договір підряду № 01/07, відповідно до якого останній зобовязується виконати загальнобудівельні роботи на житловому будинку, що будується, за адресою: вул.Маршала Говорова, 8 в м.Одесі. Пунктом 7.1 договору передбачено, що замовлення, поставка будівельних матеріалів здійснюється силами замовника. Він же поставляє будівельну техніку, вантажопідйомні крани, інструменти, оплачує рахунки за електроенергію. Вказані витрати враховуються при розрахунках.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано, як до перевірки, так і до суду першої інстанції договірна ціна на будівництво житлового будинку, акти прийомки виконаних будівельних робіт за липень-вересень 2015 року, платіжні документи щодо оплати послуг ТОВ "Калєт", податкові накладні (т.1 а.с.115-138).

Доводячи спроможність виконати умови договору підряду в частині забезпечення підрядника будівельною технікою та будівельними матеріалами позивачем надана балансова довідка, що підтверджує наявність на балансі позивача будівельних машин і механізмів та договори постачання будівельних матеріалів, видаткові та товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт отримання позивачем такого товару від (т.1 а.с.139-140).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в справі первинні документи підтверджують реальність будівельних робіт, виконаних ТОВ "Калєт", які необхідні ПП фірма "Асоль" для здійснення основного виду діяльності "будівництво житлових і нежитлових будівель" (КВЕД 41.20), та якому 11.02.2009 року інспекцією ДАБК в Одеській області наданий дозвіл № 115 на виконання будівельних робіт з будівництва шести секційного 16-ти поверхового житлового будинку по вул.М.Говорова,8 в м.Одесі (т.1 а.с.112).

Підставою для висновку про непідтвердження реальності господарської операції між позивачем та ТОВ "Калєт" стала наявна податкова інформація про відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів та основних фондів, яка зроблена на підставі неподання останнім декларації з податку на прибуток, звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб, податкових розрахунків сум доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку за 2015 рік та 1 квартал 2016 року, неподання фінансового звіту субєкта малого підприємництва за 2015 рік.

Судом першої інстанції на підставі додатково наданих позивачем документів вірно встановлено, що для виконання прийнятих на себе зобовязань за договором підряду з ПП-фірми "Асоль" від 01.07.2015 № 01/07 ТОВ "Калєт" 01.07.2015 уклав договір підряду з ФОП ОСОБА_4 по виконанню загально будівельних робіт на обєкті по вул.Говорова, 8 в м.Одесі та 01.07.2015 уклав з ФОП ОСОБА_5 договір про надання послуг з підбору працівників для участі в господарській діяльності замовника, зокрема для здійснення загально будівельних робіт.

В ході апеляційного розгляду судом на підставі ухвали від 04.10.2017 витребувано підтвердження виконання умов договорів від 01.07.2017, укладених ТОВ "Калєт" із своїми контрагентами-постачальниками.

На виконання договору з ФОП ОСОБА_4 надані акти здачі-прийняття робіт за липень-вересень 2015 року, на виконання договору з ФОП ОСОБА_5 - акти приймання-передачі послуг з підбору персоналу у липні 2015 року в кількості 9 осіб, у серпні 2015 року - у кількості 17 осіб, у вересні 2015 року - у кількості 23 особи.

Крім того, наявність у ТОВ "Калєт" ліцензії, що видана ДАБК України, із строком дії з 03.02.2015 по 03.02.2018 на проведення господарської діяльності, повязаною із створенням обєктів архітектури, додатково підтверджує реальність господарської операції, укладеної з ПП-фірма "Асоль".

Наведені обставини, на думку судової колегії, спростовують доводи податкового органу про неможливість ТОВ "Калєт" здійснити будівельні роботи за договором підряду, укладеним з ПП-фірма "Асоль".

Судова колегія також зазначає, що з урахуванням закріпленої в ст.204 ЦК України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень покладається на такого субєкта, ДФС повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з ТОВ "Калєт" в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою зменшення податкових зобовязань. Але такі дії тягнуть за собою кримінальну відповідальність за відповідними статтями Кримінального кодексу України для тих, хто їх вчиняє. У даній справі ДФС не посилається на факти вчинення представниками сторін по договорам таких дій, і не надає докази притягнення їх до відповідальності за такі дії.

Певні порушення податкового законодавства контрагентом позивача не тягнуть за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту чи валових витрат по операціям з таким контрагентом.

Крім того, встановлені податковим органом будь-які факти незаконної діяльності контрагента платника податків повинні оцінюватися судом з урахуванням можливої обізнаності позивача щодо таких обставин, або наявної у позивача реальної можливості зясувати їх.

Докази, які б підтвердили той факт, що позивач був обізнаний про обставини діяльності контрагента-постачальника, в матеріалах справи відсутні.

Аналіз наведених обставин в сукупності дає підстав для висновку, що доводи податкового органу про неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по операціям з ТОВ "Калєт" не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на припущеннях, та є недостатніми для прийняття оскаржуваного повідомлення - рішення.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян