Справа № 351/1494/17
Суддя: Собко В.М.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1494/17
Номер провадження №2-а/351/46/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собко В.М.,

секретар - Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.07.2017р. звернувся в суд з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Снятинської РДА, в якому просить визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист за 2017 рік протиправною та зобовязати управління соціального захисту населення Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги мотивував тим, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії МВ № 034681 від 15 липня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій. Згідно з ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій повинна щорічно, до 05 травня, виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, яка згідно із Законом України Про державний бюджет України на 2017 рік станом на 05.05.2017 року 1312 гривень, відповідно до виплати належить 6560,00 грн. Незважаючи на це, відповідач в 2016 р. здійснив виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня лише у розмірі 1200,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України №223 від 05.04.2017р. «Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується у 2017 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На звернення позивача стосовно виплати йому у 2017 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому законом, управління соціального захисту населення Снятинської РДА листом №2603/02-07/27 від 12.07.2017 р. відмовило у проведенні перерахунку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, свій позов підтримує.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позову просить відмовити та зазначає, що виплату допомоги ОСОБА_1 здійснено відповідно до чинного законодавства: Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», Постанови Кабінету Міністрів України від №223 від 05.04.2017р. «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а також надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд встановив:

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій МВ № 034681 від 15 липня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни.

Як вбачається з листа №2603/02-07/27 від 12.07.2017 р. Управління соціального захисту населення Снятинської РДА, розглянувши заяву позивача, повідомило, що на рахунок ОСОБА_2 перерахована разова грошова допомога до 5 травня за 2017 р. у розмірі 1200 грн., визначеному Постановою КМУ від 05.04.2017 р. № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і «Про жертви нациських переслідувань», отже ОСОБА_1 отримав щорічну допомогу до 5 травня в розмірі 1200,00 грн.

Станом на час звернення позивача до відповідача про виплату щорічної разової грошову допомогу до 5 травня у більшому розмірі ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту" передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Таким чином у 2017 році визначення порядку та розмірів виплат громадянам, що мають статус ветеранів війни-учасника війни, делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, Кабінетом Міністрів України 05.04.2017 року, прийнято постанову № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нациських переслідувань".

Підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 р. №223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і „Про жертви нациських переслідувань" установлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій 1200,00 гривень. Фінансування виплати здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Саме в такому розмірі відповідач виплатив позивачеві разову грошову допомогу до 05 травня 2017 року.

Посилання позивача на ту обставину, що останньому неправомірно було виплачено допомогу до 5 травня в розмірі визначеному постановою №223, так як остання, на думку позивача, звужує обсяг встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прав, не можуть бути прийняті до уваги судом зважаючи на наступне.

Так, з 01.01.2017р. набув чинності Бюджетний кодекс України, ч.2 ст.4 якого передбачено, що Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України. Оскільки джерелом виплати щорічної грошової допомоги до 05 травня є кошти Державного бюджету України, під час її нарахування та виплати слід керуватися виключно приписами Бюджетного кодексу України, Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та прийнятою на його виконання постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017р. №223, а також ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

01.01.2015р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014р. №79-VIII, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення ст.ст. 12,13,14,15,16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014р. №79-VIII неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №223 є також чинними.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України в рішенні від 26.12.2011р. №20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в п.п. 2, 3 ст. 116 Конституції України.

Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Тобто, в аспекті конституційного подання положення ч.2 ст.96, п.п. 2,3,6 ст.116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно частини 1статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Із практики Європейського суду убачається, що суд неодноразово висловлював свою позицію щодо обмеження (звуження) соціальних прав та гарантій державами - учасницями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини за заявою ОСОБА_2 проти України № 43331/12 від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини констатував, що положення Протоколу № 1 до Конвенції не встановлюють жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення, або обирати тип чи розмір пільг для забезпечення у рамках будь-якої такої системи. Стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. "Вимога" може становити "майно" у розумінні статті 1 Першого протоколу, лише якщо достатньою мірою встановлено, що вона підлягає виконанню. Перша та найважливіша вимога цього положення полягає у тому, що будь-яке втручання з боку державних органів влади у мирне володіння майном має бути законним та має переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має також бути обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має зберігатися "справедливий баланс" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде накладений особистий та надмірний тягар.

У цій справі немає доказів того, що відповідні зміни до Закону України «Про державний бюджет України» не були внесені відповідно до законної процедури, а за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними, суд доходить висновку, що вони відповідали вимозі щодо законності за статтею 1 Першого протоколу. Суд також не може дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.79 у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Отже, суд дійшов до висновку, що відповідач за вказаних обставин діяв в межах повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів, розпису державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, та у 2017 році соціальні виплати, зокрема щорічна разова грошова допомога за 2017 рік, підлягають виплаті в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 12 січня 2017 року у справі № 577/3868/16-а.

Таким чином, на час звернення позивача з заявою про перерахунок виплаченої у 2017 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, у відповідача не було правових підстав для її задоволення.

Крім того, посилання позивача на ту обставину, що ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту" передбачено виплату грошової допомоги до 5 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, суд не приймає до уваги, так як стаття 12 Закону у редакції чинній на час виникнення правовідносин (у 2017 році) передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Посилання позивача на те, що відповідно до статті 64 Конституції України відмова у здійсненні перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня приводить до звуження змісту та обсягу його конституційних прав не приймається судом до уваги, оскільки як вбачається з аналізу норм Конституції України та зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року конституційні права і свободи, встановлені Конституцією України, не можна скасовувати та обмежувати (ч. 2 ст.22, ч. 1 ст.64, ч. 1 ст.157 Конституції України), а права і свободи встановлені в законах України не можна тільки обмежувати (ч. 3ст. 22 Конституції України). Тому скасування права, встановленого законом, не суперечить Конституції.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.2,7,11,71,86,160-163,167,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Снятинськогої райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.