Справа № 821/977/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/977/17
09 год. 52 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представників позивача Саламатіна О.В., Щербини Р.О., представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України до Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, Центральної Військово-лікарської комісії Міністерства оборони України за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

Міністерство оборони України (далі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до Генічеської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК, відповідач-1), Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі - ЦВЛК, відповідач-2), за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача-1 гр-на ОСОБА_5, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення, прийняте Генічеською міжрайонною МСЕК, в тій частині, якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_5, яка зазначена в графі 9 довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №381222, 12 ААА № 018964, 12 ААА № 282790 - "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії";

- визнати незаконним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 1119 від 17.04.14 Центральної військово-лікарської комісії Міноборони України, яким встановлено причинний зв'язок поранення ОСОБА_5 і захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що рішення, прийняті Генічеською міжрайонною МСЕК, в частині встановлення інвалідності ОСОБА_5, яка зазначена в графі 9 довідок до актів огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №381222, 12 ААА № 018964, 12 ААА № 282790 - "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії" є неправомірними та безпідставними, оскільки при його прийнятті допущено порушення вимог чинного законодавства. Зокрема, дії по встановленню причинного зв'язку поранень (контузії) та захворювання у колишнього військовослужбовця ОСОБА_5, суперечать п.1, 4, 5, пп.1 п.11, п.14 Положення про медико-соціальну експертизу, п.п.1.3, 1.6, 1.9 та 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності № 561, п.12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, оскільки висновок про причину інвалідності ОСОБА_5 "поранення (контузія) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії", ґрунтується виключно на усних свідченнях (словах) зацікавленої особи - ОСОБА_5 та на припущеннях посадових осіб Генічеської міжрайонної МСЕК. Причинний зв'язок поранення (контузії), з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, було встановлено взагалі без жодного документа, що підтверджує факт отримання поранення. Комісією не встановлено жодної конкретної обставини щодо часу, місця чи обставин отримання поранення. Центральною військово-лікарською комісією порушені приписи п.21.8 Положення про військово-лікарську комісію, причинний зв'язок поранення з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії встановлено без жодного документа, що підтверджує факт отримання поранення, комісія не встановила жодної конкретно ї обставини щодо часу, місця, обставин отриманого ОСОБА_5 поранення.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Зазначили, що МСЕК при огляді громадянина ОСОБА_5 повинна була дослідити, проаналізувати та зробити певні висновки по кожному наданому документу, а також встановити саме ту причину інвалідності, яка має місце у ОСОБА_5 Формальний розгляд наданого до МСЕК пакету документів, без дослідження їх змісту та суті є неприпустимим. Факт відповідних захворювань та факт проходження ОСОБА_5 військової служби в певний період в Афганістані ніким не заперечувалось, але факт отримання ОСОБА_5 поранення не підтверджується жодним документом, такі документи відсутні взагалі, а припущення про можливе поранення зроблене експертом на підставі усних свідчень самого ОСОБА_5 Крім того, встановлення причинного зв'язку інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби повинно здійснюватись виключно на підставі документів, які доводять достовірність факту отримання поранення (захворювання).

Представники відповідачів до суду не прибули.

Причина неявки відповідача - 1 Генічеської міжрайонної медико-соціальною експертної комісії суду не відома. Про дату та час слухання справи відповідач - 1 повідомлений належним чином, заперечень проти позову до суду не надійшло.

Відповідачем Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України - 2 до справи надано заперечення проти позову, в якому просить відмовити в задоволенні позову, справу просить розглянути без участі представника. У запереченнях посилається на те, що згідно Положення про Центральну військово-лікарську комісію, ЦВЛК не є юридичною особою, не може бути відповідачем по справі.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_5 є колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1.

Генічеською МСЕК встановлено ОСОБА_5 третю групу інвалідності та визначено її причину як "поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", що підтверджується довідками до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 10 ААВ №381222, 12 ААА № 018964, 12 ААА № 282790).

Позивач стверджує, що інвалідність ОСОБА_5 була встановлена МСЕК на підставі огляду хворого, медичних документів, причина інвалідності встановлена згідно п. 12 положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердж. Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009, посвідчення серії НОМЕР_1, витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міноборони України по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1119 від 17.04.2014, який свідчить про пов'язаність поранення (контузії) та захворювання, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, таких документів; висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_6 від 08.04.2014 № 667/Ж, з якого вбачається, що при огляді ОСОБА_5 виявлені рубці, які є наслідками загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені у зазначений строк, тобто у 1988 році під час проходження служби у Афганістані.

Позивач вважає протиправним рішення Генічеської МСЕК в частині встановлення ОСОБА_5 такої причини інвалідності, як "поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії", посилаючись на те, що його прийнято необґрунтовано, тобто без наявності необхідних і належних документів, які б підтверджували факт отримання третьою особою поранення (контузії) та її причинний зв'язок з виконанням обов'язків військової служби, а також на порушення відповідачем-1 установленої нормативно-правовими актами процедури проведення медико-соціальної експертизи. Також, позивач вважає незаконним рішення у вигляді протоколу № 1119 від 17.04.14 Центральної військово-лікарської комісії, яким встановлено причинний зв'язок поранення ОСОБА_5 і захворювання, "так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії". Тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач ставить під сумнів висновок відповідачів про причини інвалідності, посилаючись на відсутність жодного документа, які були передбачені діючим на час отримання ОСОБА_5 поранень Положением о медицинском освидетельствовании в Вооруженных силах СССР.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. При цьому, відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, фізична та юридична особа наділені правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. У свою чергу суб'єкт владних повноважень має право звернення до суду у випадку, передбаченому законом.

Суд зазначає, що право на судовий захист, гарантоване Конституцією України (ст. 55), закріплене статтею 6 КАС України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

Звернувшись до суду з адміністративним позовом, Міністерство оборони України порушило питання про неправомірність рішень Генічеської МСЕК та ЦВЛК у правовідносинах із третьою особою у справі ОСОБА_5 Тобто оспорювані рішення відповідачів, впливаючи на ці правовідносини, створювали правові наслідки виключно для третьої особи і тому не могла спричинити порушення прав та законних інтересів позивача у публічно-правовій сфері. Позивач не надав доказів того, що оскаржувані рішення МСЕК та ЦВЛК порушили права позивача.

Як зазначено в абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак позивачем в ході судового розгляду не зазначено, які саме його права порушені оскарженими рішеннями відповідача-1 та відповідача -2 і не доведено обставин їх порушення. Доводи представників позивача, що оскаржувані рішення можуть вплинути на майбутнє порушення прав Міністерства оборони, суд не розглядає, оскільки адміністративний суд не може розглядати вимоги позивача щодо оскарження публічно-правових відносин, по яких спір ще не виник. Враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях та не може бути умовним, у тому числі таким, що стосується можливих порушень, які будуть (або не будуть) вчинені суб'єктом владних повноважень у майбутньому.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги Міністерства оборони України необґрунтованими, а у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 КАС України,

постановив:

Відмовити Міністерству оборони України в задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 листопада 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 10