Справа № 804/5680/16
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 804/5680/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Шальєвої В.А. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 та представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 804/5680/16 за позовом Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання рішення протиправним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № НОМЕР_1 від 01.04.2016 року. В обґрунтування позову зазначив про наявну заборгованість по заробітній платі станом на 30.09.2015 року в розмірі 60 310 381,34 грн. та на 31.10.2015 року у розмірі 74 214 107,4 грн., що на його думку звільняє підприємство від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки за діючим законодавством виплата заробітної плати має пріоритет.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Державне підприємство «Виробниче обєднання «Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

1 квітня 2016 року відповідачем прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.10.2015 року по 15.03.2016 року про сплату штрафу у розмірі 3 569 000,76 грн. та пені у розмірі 1 553 900,36 грн.

З вказаним рішенням контролюючого органу позивач не погодився та оскаржив його до Міжрегіонального Головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників. Рішенням про результати розгляду скарги від 13.05.2016 року № 10788/10/28-10-10-4-33 скаргу залишено без задоволення, а рішення № НОМЕР_1 від 01.04.2016 року - без змін.

На вказане рішення позивач подав скаргу № 26/05 від 26.05.2016 року до Державної фіскальної служби України, рішенням якої № 13258/6/99-99-11-02-02-25 скаргу направлено на новий розгляд до Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

12 липня 2016 року позивачу стало відомо про рішення Міжрегіонального Міжрегіонального Головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників № 14334/10/28-10-10-4-33 про залишення скарги без задоволення, а рішення від 01.04.2016 року № НОМЕР_1 - без змін.

З результатами нового розгляду та прийнятим на його підставі рішенням позивач також не погодився, тому направив скаргу № 13/07 від 13.07.2016 року до Державної фіскальної служби України з метою його оскарження.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 17880/6/99-99-11-02-02-25 від 17.08.2016 року скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 01.04.2016 року № НОМЕР_1 та рішення за результатом розгляду первинної скарги від 02.07.2016 року № 14334/10/28-10-10-4-33 - без змін.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі Закон № 2464-VI) визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (до яких відноситься позивач), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абзац перший пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому за приписами частини 12 статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону № 2464-VI).

У відповідності до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно частини 10 статті 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

В силу частини 13 статті 25 Закону № 2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно зі Звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (табл. 1 дод. 4) за вересень, жовтень 2015 року позивачем самостійно нарахована сума єдиного внеску, що підлягала сплаті за вересень 2015 року у розмірі 9 788 426,13 грн., за жовтень 2015 року у розмірі 8 056 577,75 грн.

Позивач за вересень і жовтень 2015 з термінами сплати 20.10.2015 року та 20.11.2015 року не перерахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень 2015 у розмірі 9 788 426,13 грн., яка остаточно погашена в період з 02.12.2015 року по 12.02.2016 року, тобто з затримкою 115 днів; за жовтень 2015 у розмірі 8 056 577,75 грн., яка остаточно погашена в період з 19.02.2016 року по 15.03.2016 року, тобто з затримкою 116 днів.

Позивачем сплата єдиного внеску у вказані строки не заперечується, проте зазначається, що зазначені платежі повинні перераховуватись разом із виплатою заробітної плати, але у вказаний період часу по зарплаті на підприємстві існувала заборгованість. Оскільки ж саме виплати з останньої мають пріоритет, це виключало можливість сплати єдиного внеску.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що дійсно положеннями частини 12 статті 9 Закону № 2464 встановлений пріоритет виплат із заробітної плати, проте вказаною норма не містить приписів стосовно звільнення особи від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Крім того, судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідно до вимог Закону № 2464 фінансовий стан платника єдиного внеску не впливає на виплату єдиного внеску, а наявність у позивача заборгованості по заробітній платі та не звільняє його від обовязку сплати єдиного внеску у строки, визначені частиною 8 статті 9 Закону № 2464.

Доводи апелянта, що сплата єдиного внеску повинна відбуватись виключно разом із виплатою заробітної плати є безпідставними, оскільки зазначеними вище приписами Закону № 2464 встановлено правило, що дійсно така сплата повинна відбуватись разом із виплатою заробітної плати, проте в будь-якому випадку не пізніше 20 числа місяця, що слідує за тим, в якому нарахований цей внесок.

Судова колегія також погоджується із судом першої інстанції стосовно безпідставності посилання позивача на те, щодо прийняття спірного рішення відповідач повинен був провести перевірку, оскільки за приписами пункту 4 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (надалі Інструкції від 20.04.2015 року № 449), факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені у підпункті 2 пункту 2 цього розділу, посадова особа органу доходів і зборів оформляє актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій.

Отже, при порушенні платником частини 8 статті 9 Закону України і наступному прийнятті Рішення відповідно підпункту 2 пункту 2, пункту 4 розділу VIІ Інструкції від 20.04.2015 року № 449 складення акту перевірки не передбачено.

Апелянт також вказує на неправомірність застосування відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій відповідно Додатку 12 до Інструкції від 20.04.2015 року № 449, проте оскаржуване рішення контролюючим органом прийнято з підстав того, що відповідно до абзацу З підпункту 2 пункту 2 розділу VII Інструкції від 20.04.2015 року № 449 за несплату (неперерахуваня) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум до 01.01.2015 року та 20 відсотків своєчасно не сплачених сум з 01.01.2015. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з Додатком 12. При застосуванні штрафів, визначених підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції від 20.04.2015 року № 449 приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

З огляду на вказане суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення від 01.04.2016 року № НОМЕР_1 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Крім того, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року Державному підприємству «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» відстрочено сплату судового збору до ухвалення остаточного судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, суд вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат. Оскільки ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» залишено без задоволення, відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги, а саме 84527,87 грн. (5122901,12*1,5%= 76843,52*110%=84527,87 грн.), підлягає стягненню з апелянта.

Повний текст складений 22 листопада 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року у справі № 804/5680/16 залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_4» () до спеціального фонду Державного Бюджету України відстрочений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 84527 (вісімдесят чотири тисячі пятсот двадцять сім) гривень 87 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко