Справа № 214/4779/17(2-а/214/243/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 рокусправа № 214/4779/17(2-а/214/243/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1

на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2017 року у справі 214/4779/17 за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

18 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 серії АР №141263 від 10.08.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивач не здійснював порушень правил дорожнього руху та норм КУпАП, позивач також зазначає, що він є інвалідом війни, тому звільнений від обовязку страхування цивільно-правової відповідності. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем було порушено порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2, скасовано постанову Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 серії АР №141263 від 10.08.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем вчинено порушення вимог норм ПДР та КУпАП, а саме здійснено рух на заборонений червоний сигнал світлофору. Відповідач зазначає, що на вимогу працівника поліції позивач також не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчення інваліда війни позивач також не надав. Заявник зазначає, що доказом порушення позивачем вимог ПДР та КУпАП є оскаржувана постанова, а факт порушення зафіксовано ним як співробітником поліції візуально під час патрулювання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 серпня 2017 року Інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 було прийнято постанову серії АР №141263 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 і ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, 10.08.2017 року, о 07 год. 20 хв., позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проїхав перехрестя вул. Волгоградська вул. Медова в м. Кривому Розі на заборонений червоний сигнал світлофора, а також не предявив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» та п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, у звязку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.3).

Позивач вважаючи вказану постанову протиправною оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем порушення ПДР не надано до суду жодних доказів, відтак відповідачем не доведено правомірності прийнятого нею рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливий сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил руху і рух на заборонений червоний сигнал світлофору, керування без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно із ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення позивачем порушень ПДР, як-то відеозапис з місця події, показання свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, або будь-які інші докази, які б могли підтвердити факт вчинення позивачем порушення вимог норм ПДР.

Відповідач зазначає, що факт порушення ним було зафіксовано візуально, а доказом є оскаржувана постанова, однак вказані докази суд вважає недостатніми та такими, що не можуть в повній мірі та обєктивно підтвердити факт та обставини вчинення адміністративного правопорушення, ступінь вини особи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідача було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за порушення, яке передбачає більшу санкцію, а саме за керування транспортним засобом без наявного полісу страхування цивільно-правової відповідальності водія.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи посвідчення серії Є №018424 виданого 22 травня 2017 року, ОСОБА_2 є інвалідом війни 3 групи і має право на пільги встановлені Законом для ветеранів війни інвалідів війни. (а.с.11).

Відповідно до ст. 13 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», інваліди війни звільнені від обовязку страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, позивача не може бути притягнуто до відповідальності за відсутність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідності, оскільки він звільнений від обовязку такого страхування.

Отже, за викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем а порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено правомірності прийнятого нею рішення, а позивачем доведено факт притягнення його до адміністративної відповідальності без належних на те законних підстав, тому апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.195, ст.196, 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2017 року у справі 214/4779/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук