Справа № 308/10830/16-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/9471/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Кухтея Р.В. Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання нечинною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та дій по складанню протоколу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом про визнання нечинною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та дій по складанню протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради ОСОБА_2 було 30.09.2016 року винесено постанову № 8 по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Зазначена постанова, на його думку, була винесена всупереч норм чинного законодавства. Зазначив, що з постанови не зрозуміло за якою саме частиною статті 96 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки така містить декілька (одинадцять) частин. Водночас, при розгляді матеріалів за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова, позивач присутнім не був, відтак надати пояснення по суті справи був позбавлений можливості.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року задоволено позовні вимоги. Суд виходив з того, що доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідачем надано не було. Встановлені обставини вказують на те, що відповідач, притягнувши ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 96 КУпАП (без зазначення відповідної частини) та наклавши на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. діяв неправомірно, оскільки таке унеможливлює визначити суть правопорушення та визначити, чи накладено стягнення в межах санкції відповідної норми. Постанова на думку суду підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Покликання маються на те, що судом першої інстанції не взято до уваги правову основу прийняття оспорюваної постанови та правильність дій відповідача при її винесенні.

Відповідач на виконання своїх повноважень провів перевірку, встановив порушення, склав протокол і роз'яснив суть правопорушення позивачу, повідомив дату розгляду протоколу, про що свідчить підпис позивача на останньому.

Оскільки, позивач був належним чином повідомлений, то відповідно до п. 17 постанови КМУ від 06.04.1995 року № 224, постанову прийнято у його відсутності. Санкція застосована за ч. 7 ст. 96 КУпАП, що відповідає вчиненому правопорушенню, позаяк інші санкції статті є відмінні.

Є помилковим покликання суду першої інстанції на ст.ст. 256, 283 КУпАП щодо необхідності зазначити частину статті 96 КУпАП, оскільки такі подібного не передбачають.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставина справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2016 року головним спеціалістом (інспектором) ОСОБА_3, начальником відділу ОСОБА_2 у присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок виявленого порушення, яке полягає у будівництві житлового будинку та підпірної стінки по вул. Замкові Сходи, 6, м. Ужгород, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, без затвердженої у встановленому порядку проектної документації та без кваліфікованих спеціалістів, за що передбачена відповідальність за ст. 96 КУпАП.

30.09.2016 року начальником Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради ОСОБА_2 на підставі розглянутих матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанову відносно ОСОБА_1, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Із матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення від 26.09.2016 року (а.с. 4-8) вбачається, що позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 30.09.2016 року о 10:30 за відповідною адресою. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що стороною відповідача не порушено жодних процесуальних норм, адже позивача належним чином повідомлено про адміністративний розгляд справи, відтак неприбуття суб'єкта містобудування не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.09.2016 року, жодних заперечень щодо вчиненого не зазначено. Не спростовано подібного і матеріалами справи.

Що стосується не зазначення частини статті 96 КУпАП, то колегія суддів не вбачає порушення ст.ст. 256, 283 КУпАП, а санкцію обрано по складу правопорушення.

Відносно позовної вимоги про закриття провадження у справі за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, то суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для цього, проте відповідно до ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП право закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення має лише орган, до компетенції якого віднесений розгляд справ про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198 п.3 ч.1, 202, 205, 207, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради задоволити.

Скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року у справі № 308/10830/16-а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородської міської ради про визнання нечинною і скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та дій по складанню протоколу у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. П. Сапіга
Повний текст судового рішення виготовлено 21.11.2017 року.