Справа № 826/20362/16
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представників сторін:

від позивача Лата Н.Ф.,

від відповідача Галицька Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач, податковий, контролюючий орган), в якому просив суд скасувати рішення відповідача №001074109 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», від 31.10.2016 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовою особою відповідача проведено камеральну перевірку звітності страхувальника (ТОВ «Аерок») - звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (ф. №Д4 (місячна) за червень 2016 року (форма J3000410).

Результати перевірки відображено в акті №1809/28-10-41-09/34840150 від 31.10.2016 року (далі - акт перевірки), в якому контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 1 розд. ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту, щодо суми нарахованого внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435, а саме: звіт за червень 2016 року (реєстраційний номер №) поданий несвоєчасно (граничний строк подання - 20.07.2016 року, фактично поданий - 27.07.2016 року).

На підставі акта перевірки 31.10.2016 року податковим органом прийнято рішення №001074109 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170 грн. на підставі п. 7 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За результатами адміністративного оскарження вказаного рішення до органів ДФС скарги позивача були залишені без задоволення, а спірне рішення - без змін.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що платник єдиного внеску виконав свої зобов'язання щодо подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за червень 2017 року у встановлений строк.

Перевіряючи такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Підставою для прийняття оспорюваного рішення про застосування штрафних санкцій був акт перевірки №1809/28-10-41-09/34840150 від 31.10.2016 року з висновком про несвоєчасне подання ТОВ «Аерок» звіту за червень 2016 року.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, позивач вказує, що 15.07.2016 року ТОВ «Аерок» в електронній формі направило до податкового органу Звіт, та 20.07.2016 року отримало квитанцію № 2 про надходження звітності до районного контролюючого органу.

Проте, після закінчення терміну подання звіту за звітний період червень 2016 року (20.07.2016), до товариства у телефонному режимі звернувся працівник Офісу великих платників податків ДФС, який повідомив, що вказаний Звіт контролюючий орган не отримав. На відповідь, що товариство вже направило Звіт 15.07.2016 року, працівник відповідача повідомив, що у програмі з прийому звітності в електронному виді стався збій, і що ТОВ «Аерок» не єдине підприємство в Україні, яке направило вказаний Звіт до податкового органу, і який податковий орган в системі електронного декларування не бачить з причини невдалого оновлення програмного забезпечення, в зв'язку з чим просив надати звіт ще раз, що підприємство і зробило 27.07.2016.

На підтвердження наведених обставин позивач надав до суду копії звіту за червень 2016 року, датованого 14.07.2016 року, - у паперовій формі; роздруківку квитанції №2 з порталу ДФС України, - згідно якої документ: J3000410 Додаток 4. Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (реєстр. №) доставлено до районного рівня 2810 Офіс великих платників податків ДФС 15.07.2016 в 17:42:29.

Представник відповідача зазначив, що 21.07.2016 року товариство отримало квитанцію №2 про неприйняття пакету (звіту за період червень 2016 року, доставленого до Офісу великих платників податків 15.07.2016 року о 17:42:29) у зв'язку з виявленням помилок: «Результат обробки: відомості зі звітності страхувальника не внесено до Реєстру застрахованих осіб. Виправте помилки та надішліть повторно електронний документ.

Попередження Таблиця 6 тип форми «початкова» рядок 209. Для ЗО ОСОБА_4 НОМЕР_1 в полі «Кількість днів перебування у трудових/ЦП відносинах протягом календарного звітного місяця» кількість днів співпадає з кількістю календарних днів у місяці, хоча в таблиці 5 наявні дані про факт початку або закінчення трудових, ЦП відносин або початку чи закінчення відпустки по вагітності та пологах (категорії особи в таблиці 5 -1,2,3. Дані таблиці 5 щодо категорій осіб 4, 5 та 6 не враховувати). При цьому початок не співпадає з першим календарним днем місяця, а закінчення з останнім днем календарного місяця.(Дані таблиці 5 щодо категорій осіб 4, 5 та 6 не враховувати)

Попередження Таблиця 6 тип форми «початкова» рядок 182. Для ЗО ОСОБА_5 НОМЕР_2 в полі «Кількість днів перебування у трудових/ЦП відносинах протягом календарного звітного місяця» кількість днів співпадає з кількістю календарних днів у місяці, хоча в таблиці 5 наявні дані про факт початку або закінчення трудових, ЦП відносин або початку чи закінчення відпустки по вагітності та пологах (категорії особи в таблиці 5 - 1,2,3. Дані таблиці 5 щодо категорій осіб 4, 5 та 6 не враховувати). При цьому початок не співпадає з першим календарним днем місяця, а закінчення з останнім днем календарного місяця.(Дані таблиці 5 щодо категорій осіб 4, 5 та 6 не враховувати)».

Страхувальнику (ТОВ «Аерок») було запропоновано подати звіт за червень 2016 року, що позивач і зробив 27.07.2016 року, тобто, з пропуском граничного терміну для подання такого звіту.

27.07.2016 року подана ТОВ «Аерок звітність за червень 2016 року (доставлена до районного рівня 2810 Офіс великих платників податків ДФС 27.07.2016 року) була прийнята, про що свідчить роздруківка квитанції №2 від 27.07.2016 о 11:51:15.

Згідно з п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 5 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо суми нарахованого внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 (далі - Порядок № 435).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 435 страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, а також страхувальники, зазначені у пунктах 2, 4 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб, зобов'язані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць.

З наведеного вбачається, що позивач, який є страхувальником у розумінні Закону № 2464-VI був зобов'язаний подати звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за червень 2016 року до 20 липня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, звіт було надіслано до податкового органу засобами електронного зв'язку 15.07.2016.

Пунктом 7 розд. ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233 (далі - Інструкція № 233), підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

Згідно з п. 7 розд. ІІІ Інструкції при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку, зокрема:

- після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту) (пп 7.3 п. 7 розд. ІІІ Інструкції);

- перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним (пп 7.4 п. 7 розд. ІІІ Інструкції);

- підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (пп 7.5 п. 7 розд. ІІІ Інструкції);

- якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС (пп 7.6 п. 7 розд. ІІІ Інструкції);

- датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції (пп 7.7 п. 7 розд. ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 8 розд. ІІІ зазначеної Інструкції якщо платник податків надіслав до органів ДПС кілька примірників одного податкового документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), то оригіналом вважається електронний документ, надісланий до органів ДПС останнім до закінчення граничного терміну встановленого законодавством для подання податкової звітності за умови, що його було сформовано правильно, прийнято до бази даних ДПС та платнику податків надійшла про це друга квитанція.

Судом встановлено, що при отриманні від позивача звіту за червень 2016 року 15.07.2016 року (тобто, за 5 днів до закінчення граничного строку для подання такого звіту), електронна квитанція №2 з відомостями про неприйняття звіту та виявлені помилки в його заповнення надійшла позивачу 21.07.2016 року, тобто, після закінчення граничного строку для подання такого звіту.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що у позивача з незалежних від нього причин не було можливості своєчасно відкоригувати подану звітність та надіслати її до контролюючого органу до 20.07.2016 року.

При цьому, в матеріалах справи (а.с. 14) міститься копія квитанції № 2, з якої вбачається, що звіт доставлено до 15.07.2016.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у діях позивача відсутнє порушення граничного строку подання звітності, а тому застосування санкцій за таке порушення є протиправним.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 195, 198, 200, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді О.О. Беспалов
О.А. Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено 23.11.2017