Справа № 804/3452/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 р. Справа № 804/3452/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області є протиправним, та такими, що підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та не заперечував щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач предявлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Представник відповідача у останнє судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Третя особа надала письмові пояснення, в яких зазначала, що позивач був проінформований банком про наслідки анулювання суми заборгованості, передбачені п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, та анульована сума заборгованості є його доходом, отриманим як додаткове благо, а тому позивачу було необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як слідує з матеріалів справи, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п.78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України та наказу ДНІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, втрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ОСОБА_3 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1), яка протягом 2012 року отримувала дохід у вигляді додаткового блага, з якого при нарахуванні не утримувався податок на доходи фізичних осіб.
За результатами проведеної перевірки складено акт №1179/04-61-1304/НОМЕР_1 від 12.04.2016р., яким зафіксовано встановлене під час перевірки допущення позивачем порушення приписів:
- п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.п.176. ст.176 Податкового кодексу України у результаті неподання податкової декларації за період, що перевірявся, в тому числі за 2012 рік;
Відповідно до пункту 1.3.1 за користування кредитними коштами протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи за дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,40% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору.
Відповідно пункту 1.6 договору сторони погодили наступну черговість погашення позичальником своїх грошових зобовязань за цим договором: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) строкові комісії; 3) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові проценти; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкова сума основного боргу; 7) штрафні санкції за договором. У випадку переказу/перерахування коштів на погашення будь-яких грошових зобовязань позичальника за цим договором з порушенням вищевказаної черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобовязань, відповідно до викладеної в цьому пункті договору черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.
Згідно з п.2.1 з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника банком приймається застава нерухомості, а саме: квартира, загальною площею 54,00кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; порука ОСОБА_5, код за ДРФО НОМЕР_2.
До вказаного кредитного договору, сторонами договору складено графік погашення кредиту.
Водночас, зобовязання за кредитним договором позивачем належним чином не виконувались, внаслідок чого банк був вимушений стягувати заборгованість в примусовому порядку, зокрема, останній звертався з відповідним з позовом до суду, сплативши при цьому судовий збір у сумі 1820,00грн.
25 червня 2012 року Правлінням АТ «УкрСиббанк» було прийнято рішення про затвердження Акції для клієнтів роздрібного бізнесу, спрямованої на погашення довгострокової простроченої заборгованості.
Вищевказаним рішенням, зокрема, затверджений список учасників акції, до якого включена ОСОБА_2
Відповідно до умов акції: за умови погашення клієнтом 60% заборгованості (основний борг та проценти), 40% заборгованості за активною операцією підлягає списанню Банком за рахунок сформованого резерву, скасовуються/списується заборгованість перед банком по сплаті штрафних санкцій, а також витрати банку по примусовому стягненню боргу за активною операцією.
- 1820,00грн. заборгованість за відшкодування понесених АТ «УкрСиббанк» на примусове стягнення.
Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема, у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Кодексу додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Водночас підпунктом «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Кодексу встановлено, що якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
Платник податку - боржник, відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Кодексу, зобовязаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою), відобразити в ній вказаний дохід та у відповідності до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобовязання, зазначену в декларації.
Відповідно пункту 49.1 статті 49 Кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).
Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку обєкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Кодексу.
Як встановлено судом, банк виконав свій обовязок про повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному Податковим кодексом, та про необхідність сплати податку з такого доходу.
Наведеними нормами закону прямо передбачено обовязок платника відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Наведене правило цілком відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обовязку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.
Разом з тим, в квітні 2015 року був прийнятий Закон України про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань, яким було внесено пункт 8 до підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення», згідно з яким: не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Вираховуючи суму податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 за 2012 рік, суд виходить із наступної формули:
Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, контролюючим органом невірно розраховано суму додаткового блага, що підлягають оподаткуванню.
При цьому, як зазначалося раніше, відповідно до п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний подати податкову декларацію з податку на доходи фізичних осіб до 1 травня року, що настає за звітним.
Отже, з урахуванням вищевказаної статті позивач мав подати декларацію з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік, оскільки в саме в цей період останній отримав додаткове благо, до 01.05.2013р.
Водночас, відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
З аналізу вищевказаної статті та з урахуванням обставин справи суд дійшов до висновку, що останнім днем винесення податкового повідомлення-рішення за порушення позивачем строків неподання податкової декларації про доходи фізичних осіб за 2012 рік є 01.05.2016р., в той час як спірне рішення винесене 17.05.2016р., тобто с пропуском строку, встановленого п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України.
Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 983,14грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 983,14 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1