Справа № 820/2802/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р.Справа № 820/2802/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2017р. по справі № 820/2802/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень від 09.06.2017 року №, №.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що подавши 19.04.2017 року уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 р., він діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах строків, встановлених п. 102.1. ст. 102 ПК України, а саме 1095 днів. З огляду на викладене, позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АФАЛІНА" задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.06.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. п. 50.1, 50.2 ст. 50, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 6 розділу ІV Порядку № 21, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що 19.04.2017 року ТОВ «АФАЛІНА» подано до Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відповідно до яких збільшено суму податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 404894 грн., а саме:

- за березень 2015 від 19.04.2017 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані в березні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 247145 грн.;

- за квітень 2015 від 20.05.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у квітні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 136001 грн.;

- за травень 2015 від 19.04.2017 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у травні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 10583 грн.;

- за червень 2015 від 19.04.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у червні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 2064 грн.;

- за листопад 2015 від 19.04.2015 № включено в розділі II додатка 5 суми ПДВ по податкових накладних від постачальників товарів/послуг, які відповідно даних ЄРПН виписані у червні 2015 року на загальну суму ПДВ в розмірі 9102 грн.;

На підставі п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, у порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України, фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області проведено камеральну перевірку уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок ТОВ "АФАЛІНА" за березень 2015 року від 19.04.2017 №, за квітень 2015 року від 19.04.2015 №, за травень 2015 року від 19.04.2017 №, за червень 2015 року від 19.04.2015 № та листопад 2015 року від 19.04.2017 №.

За результатами перевірки складено акт № 3862/20-40-12-01-22/22701074 від 19.05.2017 року "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в уточнюючих розрахунках до податкової звітності з податку на додану вартість за березень - червень та листопад 2015 року ТОВ "АФАЛІНА" ", яким встановлено порушення ТОВ "АФАЛІНА" , пункту 50.1 статті 50 та пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу, пункту 6 розділу VI Порядку №21, внаслідок чого:

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2015 року від 19.04.2017 № НОМЕР_3 завищено суму податкового кредиту на 247144 грн., занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (рядок 18) (далі - податкові зобовязання) на 15717 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 231427 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2015 року від 19.04.2015 № завищено суму податкового кредиту на 136001 грн., занижено податкові зобовязання (рядок 18) на 16203 грн. та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 119798 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2015 року від 19.04.2017 № НОМЕР_4 завищено суму податкового кредиту на 10583 грн., занижено податкові зобовязання (рядок 18) на 10583 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року від 19.04.2015 № НОМЕР_5 завищено суму податкового кредиту на 2064 грн., занижено податкові зобовязання (рядок 18) на 2064 грн.;

- в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2015 року від 19.04.2017 № НОМЕР_6 завищено суму податкового кредиту на 9102 грн., занижено податкові зобовязання (рядок 18) на 9102 грн..

На підставі зазначеного Акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.06.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 про збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету (р. 18) та зменшення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21).

З Акту перевірки № 3862/20-40-12-01-22/22701074 від 19.05.2017 року вбачається, що підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугували висновки контролюючого органу, що в порушення пункту 198.6 статті 198 розділу V Податкового кодексу України підприємством ТОВ «АФАЛІНА» до складу податкового кредиту в вищевказаних уточнюючих розрахунках податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень - червень та листопад 2015 року включено до складу податкового кредиту суми ПДВ відповідно виписаних та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних з дати складання яких минуло більше встановленого Податковим кодексом України терміну, а саме після спливу 365 календарних днів з дати складання податкових накладних / розрахунків коригування до таким податкових накладних.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач діяв в межах законодавчо встановленого терміну для подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, тобто протягом 1095 днів та правомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були вчасно зареєстровані в ЄРПН, але не включені до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати їх складання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Водночас, пунктом 50.1 ст.50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Стаття 102 ПК України передбачає строк у 1095 днів.

Тобто, при виявленні платником податку помилки, що міститься у раніше поданій ним податковій звітності з ПДВ, платник податку має право у строк 1095 днів скласти уточнюючий розрахунок до податкової декларацій ПДВ за звітний (податковий) період, у якому допущено таку помилку та виправити неправильно відображені показники.

Наведені норми розрізняють порядок та строки подання уточнюючих розрахунків та строк формування податкового кредиту за податковою накладною. Адже у випадку зміни платником податків суми самостійно визначеного податкового кредиту шляхом подання уточнюючого розрахунку коригуються дані податкової звітності минулого періоду; таке коригування є можливим у межах 1095-денного строку. У разі ж включення до податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною, складеною у минулому звітному періоді, формуються дані поточного звітного періоду; при цьому податкова накладна має силу підтверджувального документа протягом 365 днів з дати її виписки.

Відповідач зазначає, що позивач на підставі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.04.2017 р., виправив помилки у деклараціях з ПДВ за березень-червень, листопад 2015 року та включив до складу податкового кредиту за вказаний період податкові накладні з дати складання яких пройшло більше 365 днів. Зазначене, в свою чергу, призвело до зменшення позитивного значення різниці між сумою ПЗ та ПК за березень-червень, листопад 2015 року та збільшення суми від'ємного значення.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку позивачем використано право на виправлення помилки самостійно виявленої у раніше поданій податковій декларації, яке за ним зберігається протягом 1095 днів. Тобто, позивач виправив помилки, допущені в деклараціях з ПДВ за березень-червень, листопад 2015 року, шляхом подання 19 квітня 2017 року уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Крім того, згідно пп. 4.1.4 ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується зокрема на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Вказане узгоджується з положеннями п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 акцентується увага на тому, що вищевказана конституційна норма допускає зворотну дію в часі лише нормативно-правових актів, які стосуються скасування чи пом'якшення відповідальності за правопорушення фізичних осіб.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Серков проти України (заява №39766/05), Щокін проти України (заяви №23759/03 та №37943/06) було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Отже, беручи до уваги вищенаведені норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, висновок відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства внаслідок протиправного включення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно податкових накладних, які були складені та зареєстровані в ЄРПН, строком більше ніж 365 діб, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивач діяв в межах законодавчо встановленого терміну для подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, тобто протягом 1095 днів та правомірно включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які були вчасно зареєстровані в ЄРПН, але не включені до складу податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати їх складання.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "АФАЛІНА" та скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.06.2017 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2017р. по справі № 820/2802/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 24.11.2017 р.