Справа № 233/4106/17
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2017-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4106/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради. В обґрунтування позову зазначила, що вона, у зв'язку із проведенням антитерористичної операції та постійними бойовими діями у м. Донецьк, у жовтні 2014 року вимушена була разом із родиною переміститися із м. Донецька до м. Костянтинівка, де разом з дитиною - ОСОБА_2, були взяті Управлінням праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується відповідними довідками, та отримували щомісячну адресну допомогу з грудня 2014р. по травень 2016р. Своїм рішенням від 10 червня 2016р. відповідач припинив виплату адресної допомоги на її сім'ю, мотивуючи своє рішення тим, що у її власності є 1/6 частка житлового приміщення, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 36/23. Згідно відповіді Управління соціального захисту населення від 13.03.2017 року №01-20/215410, їй було роз'яснено, що розпорядження про припинення виплат прийнято на підставі та враховуючи ОСОБА_3 від 03.08.2016 року №1641/5/75-16. Зазначені дії відповідача вважає протиправними, тому звертається до суду за захистом своїх прав. Просила поновити їй строк звернення до суду із адміністративним позовом, оскільки рішення про припинення виплат їй не надсилалося, про причини скасування виплат та стягнення переплати довідалася лише після отримання відповіді УСЗН від 14.07.2017 року №01-20-6092-08, до якої був прикладений розрахунок переплати та рішення комісії, скасувати Рішення Комісії відповідача від 10.06.2016 року щодо припинення виплат їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.12.2014 року та стягнення переплати у розмірі 19248,39 грн., та зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити їй, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.06.2016 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, позовні вимоги підтримала у письмовій заяві на адресу суду. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на позов, згідно яких зазначив, що позивачка ОСОБА_1 має на праві власності частку житла у АДРЕСА_1. Просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наявність у позивачки житла, а також на лист Міністерства соціальної політики України №1641/5/75-16 від 03.08.2016 року, згідно якого внутрішньо переміщеним особам, які переміщуються в межах Донецької та Луганської областей, та на момент звернення за призначенням щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, мають у власності житлові приміщення, розташовані на підконтрольній території України, грошова допомога не призначається. Крім того просив розглянути справу за його відсутності (а.с.23).

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 у зв'язку із проведенням антитерористичної операції та постійними бойовими діями у м. Донецьк, у жовтні 2014 року була вимушена разом із дитиною ОСОБА_2 переміститися із м. Донецька до м. Костянтинівка, де були взяті відповідачем на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується повторними довідками від 31.05.2017 року №№ , (а.с.9-10). Місце перебування позивачки та її дитини зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_4, як уповноваженому представнику сім'ї, була призначена адресна грошова допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у відповідності до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, яку позивачка отримувала з 01.12.2014р. по 31.05.2016р.

Рішенням від 10 червня 2016р. відповідач припинив виплату адресної допомоги на сім'ю ОСОБА_1, яке вмотивовано тим, що у її власності є 1/6 частка житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Зазначені обставини повністю визнаються та не спростовуються сторонами.

Суть спірних правовідносин у правомірності відмови управління у нарахуванні та виплати позивачу щомісячної адресної допомоги, як особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. (ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Механізм видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі - довідка), та надання цим особами щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 509), та Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 505).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується).

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки особа, яка переміщується, звертається із заявою встановленої форми до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі - уповноважені органи).

Підстави для відмови у видачі довідки наведені в пункті 8 Порядку № 509 і ними є: відсутність обставин, що спричинили переміщення особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; втрата або викрадення документів, що посвідчують особу, яка переміщується, та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відповідності до визначеного порядку отримали статус осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Щомісячна адресна допомога надається особам, які переміщуються, після взяття їх на облік та отримання довідок про взяття на облік в уповноважених органах. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю (пункти 2, 3, 5 Порядку № 505).

Пунктом 6 вказаного Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (надалі Закон) визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

На виконання вимог Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Зазначене розпорядження втратило чинність на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. Згідно вказаних розпоряджень, чинного як на час набуття позивачкою статусу тимчасово переміщеної особи листопаді 2014 року, так і на дату припинення виплати позивачці щомісячної допомоги у червні 2016 року, в Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція віднесено місто Костянтинівка, Донецької області (п.п.15 розділу 1 «Міста обласного значення» вказаного розпорядження).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, згідно ст. 8 КАС України, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Всупереч цим вимогам судом встановлено порушення з боку відповідача вищенаведених приписів законодавства, а саме розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р. Суд не бере до уваги посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України №1641/5/75-16 від 03.08.2016 року, враховуючи, що вказаний лист не є нормативним документом і не може припиняти дію або змінювати розпорядження Кабінету Міністрів України. Крім того суд зазначає, що відповідача припинив виплати позивачці з червня 2016 року, тобто навіть до видання зазначеного розпорядження.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінивши наявні у матеріалах справи докази за правилами, встановленими ст.86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень. Суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме: слід поновити їй строк звернення до суду із адміністративним позовом, оскільки про припинення виплат та підстави цього вона дізналася лише у липні 2017 року, отримавши відповідь на своє звернення до відповідача із копією протоколу рішення комісії від 10.06.2016 року, Рішення Комісії Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 10.06.2016 року щодо припинення виплат ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.12.2014 року та стягнення переплати у розмірі 19248,39 грн. - скасувати, та зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачці, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки ухвалою суду від 01.09.2017 року позивачці було відстрочено сплату судового збору, а рішення суду ухвалюється на її користь, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись Конституцією України, Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, ст.ст. 2, 8, 9, 19, 69-72, 86, 94, 99-100, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про поновлення строку звернення до суду із адміністративним позовом, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Рішення Комісії Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 10 червня 2016 року щодо припинення виплат ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.12.2014 року та стягнення переплати у розмірі 19248,39 грн. - скасувати.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання з 01.06.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України (за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області) на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя