Справа № 335/12503/17
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначав, що він є учасником бойових дій та має право на допомогу відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким, зокрема, визначено розміри виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня учасникам бойових дій дана виплата становить 5 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 травня 2017 року становить 1312 грн., а тому позивач мав би отримати до 5 травня 2017 року 6 560 грн. Разом із тим, ним було отримано всього 1200 грн. щорічної грошової допомоги до 5 травня, що суперечить чинному законодавству та свідчить про недоплату відповідачем щорічної допомоги до 5 травня за 2017 рік у розмірі 5 360 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району щодо недоплати йому разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2017 рік та зобовязати відповідача виплатити йому недоплачену у щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2017 рік як учаснику бойових дій у сумі 5 360 грн.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

16 листопада 2017 року до суду надійшли письмові заперечення Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району проти позову, в яких представник відповідача зазначив, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2017 року була здійснена ОСОБА_1 в порядку та розмірах встановлених чинним законодавством, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань. З огляду на вказані обставини представник відповідача просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що позивач у справі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення (а.с. 6) та з 27.10.2016 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району як особа, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Листом від 03.10.2017 року за № Ж-851-о/01-16 УПСЗН Запорізької міської ради по Вознесенівському району, на звернення позивача, повідомило, що виплата щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік здійснювалась відповідно до чинного законодавства, з урахуванням положень Бюджетного Кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223 «Про деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у 2017 році, як учасник бойових дій, отримав 1 200 грн. грошової допомоги до 5 травня.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, на отримання допомоги, у тому числі грошової до 5 травня, визначені та закріплені в Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, встановлено виплату щорічно до 5 травня учасникам бойових дій разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 01.01.2015р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 р. у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент спірних правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин».

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову Кабінету міністрів України від 05.04.2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

Підпунктом 1 пункту 1 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, здійснюється у розмірі 1 200 гривень.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов'язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що дії відповідача при здійсненні нарахування та виплати разової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, що має статус учасника бойових дій, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року № 223, відповідали критеріям, зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, і оскільки в даному випадку відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, підстави для задоволення позову про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача виплатити недоплачену суму грошової допомоги до 5 травня за 2017 рік на користь позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Н.І. Рибалко