Справа № 820/4185/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 р. № 820/4185/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Маргвелані І.Л.,

представника позивача - Стеблинської М.В.,

представника відповідача - Гура О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" до Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни, треті особи - СТОВ "Агроконтракт плюс", ОСОБА_4 про скасування рішень і записів та відновлення записів про право оренди, -

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію припинення права оренди, а саме: №36687618 від 18.08.2017; відновити запис про право оренди №16895727 від 10.10.2016; скасувати рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права оренди №36688049 від 18.08.2017; скасувати записи про реєстрацію права оренди №21944862 від 15.08.2017.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в порушення діючого законодавства, приватним нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за СТОВ "Агроконтракт плюс" на земельну ділянку з кадастровими номерами НОМЕР_1, тим самим порушуючи права позивача, оскільки жодних договорів про дострокове розірвання договорів оренди на вказані земельні ділянки позивачем не підписувалось.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни, у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що станом на момент проведення реєстрації підстав для відмови у реєстрації або її зупиненні у відповідача не було, а тому рішення відповідача є правомірними та законними. У зв'язку із чим, просив у задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб, СТОВ "Агроконтракт плюс" та ОСОБА_4, у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку.

Суд зазначає, що при вирішенні даної справи дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діяв як суб'єкт владних повноважень.

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію припинення права оренди, а саме: №36687618 від 18.08.2017 та відновлення запис про право оренди №16895727 від 10.10.2016 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 знаходиться у власності громадянина ОСОБА_4.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.08.2017 до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни звернувся представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 08.08.2017 для проведення державної реєстрації припинення іншого речового права, право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої в Харківській області, Золочівський район, с/рада Удянська.

Так, до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №23713609 заявником були надані угода від 10.04.2017 про дострокове розірвання договору оренди землі від 10.12.2012, що був зареєстрований за №16895727; квитанцію про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію інших речових прав, відмінних від права власності; довіреність на ОСОБА_5 від 08.08.2017; паспорт ОСОБА_5 серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС ї України в Харківській області та картку фізичної особи - платника податків.

На підставі поданих документів відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.08.2017 №36687618, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію припинення права орендивід 18.08.2017 №36687618 позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив скасувати вказаний запис та відновити запис про право оренди №16895727 від 10.10.2016.

Так, судом встановлено, що підставою для подання заяви про припинення права оренди земельних ділянок стали угоди про дострокове розірвання договору оренди землі.

Судом встановлено, 10.04.2017 між ОСОБА_4 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди від 10.04.2012, відповідно до якої сторони за взаємною згодою домовились достроково розірвати договір оренди на земельну ділянку з кадастровими номером НОМЕР_1.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" врегульовано відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вказаний закон спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

За змістом ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п'ятим цієї частини (абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та власниками земельних ділянок підписано угоди про дострокове розірвання договорів оренди.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Враховуючи, що угодою від 10.04.2017 про дострокове розірвання договору оренди землі між власником земельної ділянки ОСОБА_4 та СТОВ "БРАТЕНИЦЬКЕ" було розірвано договір оренди земельної ділянки, суд приходить до висновку, що державним реєстратором при виконанні п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було правомірно прийнято спірне рішення та проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, у зв'язку із чим, позовні вимоги в частині скасування рішення № 36687618 від 18.08.2017 задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем вже прийнято рішення 36687618 від 18.08.2017 та проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відновлення запису про право оренди №16895727 від 10.10.2016 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права оренди №36688049 від 18.08.2017 та скасування запису про реєстрацію права оренди №21944862 від 15.08.2017, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справі вбачається, 15.08.2017 до відповідача звернувся представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 08.08.2017 для проведення державної реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в Харківській області, Золочівський район, с/рада Удянська.

Для проведення державної реєстрації представник ОСОБА_4 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №23713781; договір оренди землі від 18.07.2017; квитанцію про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію інших речових прав, відмінних від права власності; довіреність на ОСОБА_5 від 26.05.2017; паспорт ОСОБА_5 серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС І України в Харківській області та картку фізичної особи - платника податків; паспорт ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, виданий Золочівським РВ УМВД України в 1 Харківській області 18.05.2001.

Судом встановлено, що на підставі поданих документів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івановою Ольги Володимирівни прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.08.2017 №36688049, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності з одночасною реєстрацією іншого речового права (оренди) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень відповідача суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Така заява долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав. Після проставлення заявником підпису на заяві уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв.

Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника на підставі передбаченого Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документа, що посвідчує таку особу. У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів.

Відповідно до пункту 9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав

Пунктом 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Згідно з статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Таким чином, діючим законодавством передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, відповідно до якого для проведення державної реєстрації прав особа обов'язково подає: заяву; документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, або документ, що підтверджує право на звільнення від сплати адміністративного збору за державну реєстрацію прав; документ, що посвідчує особу заявника відповідно до Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус"; оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав (договір купівлі-продажу, оренди, дарування, рішення суду, свідоцтво тощо).

Суд зазначає, що заявниками надано всі необхідні документи для проведення державної реєстрації.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни були відсутні підстави передбачені ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а тому рішення про державну реєстрацію права оренди №36688049 від 18.08.2017є правомірним.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція суддів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси.

Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи, що 10.04.2017 між ОСОБА_4 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" розірвано договів оренди від 10.04.2012, рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права оренди №36688049 від 18.08.2017 за СТОВ "Агроконтракт плюс" не порушує прав позивача та не може обмежити право власника земельної ділянки розпоряджатись власним майном.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на лист Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" від 09.08.2017 №38, яким позивач повідомляв відповідача про зміну керівника підприємства, оскільки зазначений лист не містить інформації щодо зміни керівника підприємства, а також не надано доказів вручення вказаного листа приватному нотаріусу Івановій О.В.

Таким чином, позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" в частині скасування рішення приватного нотаріуса Іванової Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права оренди №36688049 від 18.08.2017 та скасування запису про реєстрацію права оренди №21944862 від 15.08.2017 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" неправомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, неналежним чином обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "БРАТЕНИЦЬКЕ" до Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Іванової Ольги Володимирівни, треті особи - СТОВ "Агроконтракт плюс", ОСОБА_4 про скасування рішень і записів та відновлення записів про право оренди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин