Справа № 308/7908/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10275/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Онишкевича Т.В.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника відповідача громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан - ОСОБА_4 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2017 року за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан про примусове видворення,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив на підставі ч.3 ст.29 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», примусово видворити з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2017 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом першої інстанції не були враховані вимоги Закону України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008, яким ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав. У звязку з цим вважає, що до відповідача має застосовуватися реадмісія, для чого не вимагається судового рішення. Тому просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан, ІНФОРМАЦІЯ_1, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку № 172, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новоселиця», після чого був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 12.08.2017 в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України у встановленому порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. У громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан були відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України.

За фактом порушення громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан вимог ст.9 Закону України «Про державний кордон України» складено протокол про адміністративне затримання від 12.08.2017.

14.08.2017 начальник відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України прийняв рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан, мотивуючи тим, що документи, які підтверджують законність перебування останнього на території України відсутні, родичі на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження та достатні кошти для повернення до країни походження у нього відсутні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України і не має законних підстав для перебування на території України.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України, іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно ч.1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою цієї статті визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.9 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 в м. Нью-Йорку.

Процедура реадмісії громадян ОСОБА_2 визначена ст. 4 цієї Угоди.

Оскільки відповідач був прийнятий державою Україна на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським співтовариством про реадмісію осіб, тому підлягає видворенню не за процедурою, передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 цього Закону та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав від 25.09.2007, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав».

Проте, позивачем визначена законодавством процедура не була застосована до відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки позивачем не застосовувалась до відповідача процедура реадмісії, яка підлягає обовязковому застосовуванню у розглядуваному випадку, через що відсутні правові підстави для примусового видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан за межі України.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан - ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2017 року по справі № 308/7908/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 Нхан про примусове видворення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повний текст судового рішення виготовлено 24.11.17