Справа № 221/86/17
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі Голубович О.В.,

представника відповідача Осіннього О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому зазначила, що 05.12.2016 року вона звернулась до УПФУ у Волноваському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугою років, оскільки станом на 07.11.2016 року в неї наявний стаж в органах прокуратури у розмірі 20 років 8 місяців 3 дні. З 03.07.1998 року, тобто з початку її роботи в прокуратурі Донецької області, та протягом майже всього періоду роботи в органах прокуратури діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (у редакції Законів №3662-ХІІ від 26.11.1993 та №2663-ІІІ від 12.01.2001). Відповідно до вказаного Закону, та враховуючи те, що безпосередньо в органах прокуратури вона працює 18,3 роки, пенсія має бути призначена у розмірі 90% від суми її щомісячного (чинного) заробітку. З метою призначення пенсії, 05.12.2016 року вона звернулась до УПФУ у Волноваському районі, але їй було відмовлено. Тому просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ у Волноваському районі про відмову в призначенні їй пенсії та зобов'язати призначити пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, починаючи з 07.11.2016 року.

Позивач в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача Осінній О.О. заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, пенсії яким призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Пенсії, призначені відповідно до цього закону не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, на час звернення ОСОБА_2 за призначенням пенсії, положення ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність. Відповідно до положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 років. Тому просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 03.07.1998 року по теперішній час позивач ОСОБА_2 працює на посаді прокурора в Прокуратурі Донецької області, що підтверджується копією трудової книжки БТ-ІІ №2715626 (а.с.25-28).

05.12.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до УПФУ у Волноваському районі із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, починаючи з 01.12.2016 року та виходячи з розміру 90% від суми місячного (чинного) заробітку (а.с.13-14).

Рішенням УПФУ у Волноваському районі №2500 від 15.12.2016 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки Закон, на який посилається ОСОБА_2 втратив чинність, а відповідно до положень ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, стаж в органах прокуратури на день її звернення повинен складати 23 роки, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 13 років (а.с.15).

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та спеціальні закони, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, звертаючись до відповідача з відповідною заявою, просила призначити її пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991.

Разом з тим, суд зазначає, що приписи ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015 у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014, положеннями статті 86 якого визначений порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_2 реалізувала своє право на звернення за призначенням пенсії 05.12.2016 року, питання щодо наявності у неї права на пенсійне забезпечення, як працівника прокуратури, має вирішуватись відповідно до приписів чинної на даний момент ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, вислуги років не менше 23 років, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

На час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, вказана вислуга років ОСОБА_2 складала 20 років 8 місяців 03 дні, в тому числі на посадах прокурорів - 18 років 3 місяці 03 дні.

Однак, пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, в тому числі «Про прокуратуру».

Як встановлено, і ця обставина є загальновідомою, до 1 червня 2015 року не прийнято закону, що стосувався б видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, зокрема, і пенсій прокурорам.

Положення п.5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII від 02.03.2015 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена іншою, прийнятою пізніше, яка регулює ті самі суспільні відносини.

З огляду на викладене, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 прийнято з дотриманням положень діючого законодавства, правові підстави для скасування рішення відсутні, як і відсутні підстави для призначення пенсії за вислугу років позивачеві на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який втратив чинність.

Керуючись статтями 2, 17, 18, 87, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Є.І.Мохов