Справа № 2-а/1522/4200/11
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а/1522/4200/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання відмови виплатити та нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" безпідставною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2011 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання відмови виплатити соціальну допомогу безпідставною та зобов'язати нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" згідно вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за № 2195-4 від 18.11.2004 року за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007р., з 22 травня по 31 грудня 2008р., з 1 січня по 31 грудня 2009р., з 1 січня по 28 грудня 2010 р., та по теперішній час включно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є "Дитиною війни" і має право на пільги, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема, відповідно до ст. 6 вказаного Закону вона має право на одержання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач також зазначив, що бездіяльністю відповідача грубо порушені його законні права, він позбавлений права отримувати щомісячну доплату до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

Ухвалою суду від 01.07.2011р. зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку на звернення до суду в позовних вимогах у частині нарахування та виплати соціальної допомоги за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007р., з 22 травня по 31 грудня 2008р., з 1 січня по 31 грудня 2009р., з 1 січня по 28 грудня 2010 р. - залишено без розгляду та відкрито скорочене провадження по даній справі за період з 29.12.2010 року.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси отримав 08.12.2011р., ухвалу суду від 01.07.2011р. про відкриття скороченого провадження, заперечень до суду не надав.

Таким чином, предметом даного судового розгляду є позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси виплатити та нарахувати щомісячну державну соціальну допомогу "Дітям війни" безпідставною та зобов'язання вчинити певні дії за період з 29.12.2010р. та по теперішній час.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позивні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний статус дітей війни" діти війни - це ті, яким на 2 вересня 1945 р. не виповнилось 18 років. Позивач відноситься до категорії "Діти війни", оскільки він народився 13 квітня 1941 року.

Таким чином, на позивача розповсюджується дія Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції чинній на момент винесення постанови) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі, встановленому для учасників війни, тобто підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, позивач має право на щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Статтею 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Зазначена норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, суд приходить до висновку, що дія даної норми не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Положення ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році та 2011р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято закон України № 3491- VІ „Про внесення змін до Закону України „про державний бюджет України на 2011рік, який набрав чинності 19 червня 2011р.

П.7 ч.1 зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України „ Про державний бюджет України на 2011 рік доповнено пуктом4. яким встановлено, що у 2011р. норми і положення ст.ст. 39, 50,51,52,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. ст. 14, 22. 37 та ч.3 ст. 43 Закону України „про пенсійне забезпечення осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011р.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Таким чином до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України прийнятого на виконання вимог п.4 Прикінцевих положень Закону України „Про державний бюджет України на 2011р., застосуванню підлягають положення ст. ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 14, 22, 37 ст ч.3 ст. 43 Закону України „про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Закон про внесення змін в закон „Про державний бюджет на 2011рік прийнятий 14 липня 2011р., набрав законної чинності 19 липня 2011року. Постанова Кабінету Міністрів від 06 липня 2011р. № 745 набрала законної чинності 23 липня 2011року. Таким чином з 24.07.2011р. встановлено інший порядок нарахування та виплати державної соціальної допомоги.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача покладено на Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

У той час суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідача в подальшому нараховувати пенсію відповідно до положень ст..40,42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у звязку з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірної поведінки субєкта оскарження, суд доходить висновку про не можливість захисту прав у майбутньому, оскільки це не випливає із повноважень, визначених статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 6 Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.05.2004 року, ст. 70 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 р. № 2154-VI, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261, ст.ст. 6-14, 17, 19, 71, 99, 100, 122, 159-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 29.12.2010р. по 22 липня 2011р. - безпідставною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 29.12.2010р. по 22 липня 2011р виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 163 КАС України встановити Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси місячний строк для подачі до суду звіту про виконання даної постанови з моменту набрання постановою законної сили.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь пенсіонера ОСОБА_1 заборгованої суми державної соціальної допомоги у межах суми стягнення за один місяць .

В іншій частині позивних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

Суддя Л.В. Домусчі

21.12.2011