Справа № 814/1829/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

01 листопада 2017 р. Справа № 814/1829/17
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 ,
до за участю: позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: Ворона О.Л.Військової частини НОМЕР_1 ,
провизнання протиправними дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами про визнання протиправним дій відповідача щодо несплати належних йому коштів на відрядження, а також стягнення на його користь заборгованості по витратам на відрядження в розмірі 2400,00 гривень (з урахуванням зменшення позовних вимог).
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідно до наказу командира військової частини в період з 24 по 29 квітня 2017 року перебував у службовому відрядженні у м. Вінниці. Приймаючою військової частиною житлом його забезпечено не було, а було лише запропоновано проживання у казармі. Від проживання у казармі він відмовився. Винайняв житло у ФОП ОСОБА_2 у межах суми 600 гривень на добу, а всього за чотири доби 2400 гривень. Після повернення з відрядження, він здав авансовий звіт до фінансової частини, але компенсувати зазначені витрати відповідач йому відмовляє.
Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свої заперечення обґрунтував тим, що відповідно до телеграми штабу командування штабу Повітряних сил Збройних Сил України підполковника ОСОБА_1 було відряджено до м. Вінниця для участі у проведенні зборів офіцерів зв`язку. Відповідно до зазначеної телеграми командиру військової частини НОМЕР_2 , на базі якої проводилися збори офіцерів зв`язку, вказано про необхідність здійснити розміщення учасників зборів з та забезпечити їх постільним приладдям. Позивачу, як і іншим військовослужбовцям, які прибули на збори у м. Вінниця командуванням військової частини НОМЕР_2 було запропоновано розміщення у казармі. Але, позивач відмовився від розміщення у казармі та самостійно зняв житло за межами військової частини. Відповідно до абз.1 п.25 наказу Міністерства оборони України №105 від 20.02.17 «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців» відшкодування витрат за піднайом житлового приміщення не проводиться у разі надання відрядженому безкоштовного житлового приміщення. Крім того, розпорядженням Міністерства оборони України стосовно мінімізації витрат на відрядження в особливості проживання військовослужбовців, а саме проживання при здійсненні відрядження до військових частин організовувати на фондах військових частин.
Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника відділення зв`язку та радіотехнічного забезпечення штабу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) та має військове звання підполковник.
21.04.17 телеграмою штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України повідомлено військову частину НОМЕР_1 про необхідність направлення на спеціальні збори начальника зв`язку (зв`язку на РТЗ) військової частини. Також, у телеграмі зазначено про необхідність командиру військової частини НОМЕР_2 здійснити розміщення учасників зборів та забезпечити їх постільним приладдям.
24.04.17 наказом в.о. командира військової частини НОМЕР_1 відряджено підполковника ОСОБА_1 , начальника відділення зв`язку та радіотехнічного забезпечення штабу до м. Вінниця, військової частини НОМЕР_2 , для участі в спеціальних зборах з фахівцями зв`язку.
У військовій частині НОМЕР_2 м. Вінниця, ОСОБА_1 було запропоновано розміщення у казармі, від якого він відмовився.
Протягом 24-28 квітня 2017 року, ОСОБА_1 зняв житло у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 вартість 600 гривень за добу, на загальну суму 2400 гривень.
По поверненню до військової частини ОСОБА_1 надано звіт про використання коштів, виданих на відрядження або від звіт щодо службового відрядження до м. Вінниця протягом 24-29 квітня 2017 року на загальну суму 3404,12 гривень.
Окрім іншого, в зазначеному звіті ОСОБА_1 визначені витрати на піднайом житла в сумі 2400 гривень. На підтвердження цього надано рахунок №904/24/1 ФОП ОСОБА_3 та квитанція прибуткового приходного ордеру №904/24/1 ФОП ОСОБА_3 .
Військовою частиною НОМЕР_1 прийнято зазначений звіт, але проведено розрахунок лише в частині оплати проїзду та добових.
За фактом включення ОСОБА_1 до звіту 2400 гривень в якості компенсації витрат на оплату проживання під час відрядження проведено службове розслідування, за результатами якого прийнято рішення про відмову у їх компенсуванні, з тих підстав, що відрядженому надавалось безкоштовне житлове приміщення (казарма), а у такому разі відповідно до вимог абз.1 п.25 наказу Міністра оборони України №105 від 20.02.17 «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців» відшкодування витрат на найм житлового приміщення не проводиться.

Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» №98 від 02.02.11 підприємства, установи та організації, що направляють працівників у відрядження, забезпечують їх коштами як аванс для здійснення поточних витрат.
Відповідно до п.7 цієї постанови, державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на оплату вартості проживання у готелях (мотелях), інших житлових приміщеннях.
Відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №98 від 02.02.11 гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу дорівнює не більш як 600 гривень.
Відповідно до п.6 Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України, яка затверджена наказом Міністерства оборони України №105 від 20.02.17, військова частина (установа, організація), що відряджає військовослужбовця, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час відрядження (авансом).
Відповідно до п.12 Інструкції військова частина (установа, організація) за наявності підтвердних документів (в оригіналі) відшкодовує в межах граничних сум витрат на найм житлового приміщення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98, витрати відрядженим військовослужбовцям на найм житлового приміщення з розрахунку вартості одного місця в готелі (мотелі), іншому житловому приміщенні за кожну добу такого проживання з урахуванням включених до рахунків на оплату вартості проживання витрат на користування телефоном, холодильником, телевізором та інших витрат.
Відповідно до п.25 Інструкції військовослужбовцям відшкодування витрат на найм житлового приміщення не проводиться у разі надання відрядженому безкоштовного житлового приміщення.
В судовому засіданні представник військової частини не заперечив наявність у позивача всіх необхідних первинних документів на підтвердження того, що він в період з 24.04.17 по 28.04.17 проживав у ФОП ОСОБА_2 , а також того факту, що у казарменому приміщенні в цей час позивач не проживав. Причиною відмови у відшкодування витрат на найм житлового приміщення, відповідач зазначає саме п.25 Інструкції, оскільки ОСОБА_1 надавалось у військовій частині НОМЕР_2 м. Вінниця житлове приміщення казарма, але він від проживання у цьому житловому приміщенні відмовився.
Вирішуючи спір між сторонами, чи є казарма житловим приміщенням у розумінні п.25 Інструкції, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці строкової військової служби розміщуються в казармах (на кораблях) згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства, якщо вони не займали жилих приміщень за місцем проходження служби.
У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу і не перебувають у шлюбі, розміщуються у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян, а сімейні - у сімейних гуртожитках.
У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.
Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.06 під житловими приміщенням для осіб офіцерського складу розуміються житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.
Відповідно до п.2 цього Порядку, у казармі розміщуються лише військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, при цьому, як виключення, у разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині.
При цьому, зазначені казарми є спеціально обладнаними, відмінними від казарм для військовослужбовців строкової служби та курсантів вищих навчальних закладів.
Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.
Відповідно до ст.131 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці, які проходять строкову військову службу, курсанти військових навчальних закладів, крім матросів і старшин, які перебувають на кораблях, розміщуються в казармах, а ті, що проходять військову службу за контрактом, - у службових жилих приміщеннях.
У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, можуть розміщуватись у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках.
Всі вищезазначені нормативно-правові акти визначають різне регулювання питання житла, в залежності від статусу військовослужбовця.
Казарма, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» є лише житловим приміщенням, призначеним для розміщення військовослужбовці, які проходять строкову військову службу, курсанти військових навчальних закладів.
Навіть для військовослужбовців рядового складу, які проходять військову службу за контрактом, казарма, як житлове приміщення є виключенням з правил. Зазначена категорія військовослужбовців розміщується у казармах лише за умови її спеціального обладнання за вимогами до гуртожитків.
ОСОБА_1 проходить в Збройних Силах України військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, має військове звання підполковника та відноситься до старшого офіцерського складу.
Жодним з нормативно-правових актів, які регулюють соціальний статус військовослужбовців, не визначена казарма, як місце проживання військовослужбовців старшого офіцерського складу.
Навіть у п.12 Інструкції передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які направлені на навчання (за денною формою) у навчальні заклади і підрозділи системи підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів (крім вищих військових навчальних закладів), відшкодування витрат на найм житлового приміщення здійснюється у разі, якщо ці військовослужбовці під час навчання не забезпечувалися гуртожитком і витрати на надання їм житлової площі в оплату за навчання не включалися.
Витрати відрядженим військовослужбовцям на найм житлового приміщення (крім військовослужбовців строкової військової служби), відшкодовуються також у разі направлення їх в інші населені пункти на медичний огляд військово-медичними комісіями в амбулаторному порядку.
Таким чином, сама Інструкція про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України передбачає мінімальний рівень комфорту житлового приміщення для розміщення військовослужбовця у відрядженні, окрім військовослужбовців строкової служби, не менше гуртожитку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у п.25 Інструкції, під житловим приміщенням надання якого, відрядженому військовослужбовцю безкоштовно на місці, унеможливлює відшкодування йому витрат на найм житлового приміщення, необхідне розуміти таке житлове приміщення, яке відповідає вимогам розміщення військовослужбовців в залежності від їх статусу та виду проходження ними військової служби, згідно з п.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Казарма, за загальним правилом, є місцем розміщення лише військовослужбовців строкової служби та курсантів, а тому лише для цієї категорії військовослужбовців зазначене приміщення є житловим.
Оскільки, казарма не є місцем розміщення військовослужбовців старшого офіцерського складу, воно не є житловим приміщенням для зазначеної категорії військовослужбовців.
За таких обставин, суд погоджується з позивачем, що під час його відрядження в період з 24.04.17 по 28.04.17 у м. Вінниця, йому не було запропоновано військовою частиною НОМЕР_2 належного житлового приміщення, яке відповідає вимогам розміщення військовослужбовців старшого офіцерського складу, а за таких обставин, він мав права здійснити найм житлового приміщення самостійно.
Сума витрат за найм житла, понесених ОСОБА_1 за одну добу дорівнює 600 гривень, що не перевищує норму, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №98 від 02.02.11.
Щодо посилання відповідача на вимоги Міністерства оборони України про економію бюджетних коштів, то зазначена вимога стосується перш за все командирів військових частин, які вирішують питання про необхідність направлення військовослужбовців у службове відрядження. У будь-якому випадку, питання економії бюджетних коштів не може бути приводом для порушення соціальних гарантій військовослужбовця.
Враховуючи відсутність з боку відповідача будь-яких інших зауважень з приводу відшкодування позивачу витрат, понесених ним за найм житло під час службового відрядження в період з 24.04.17 по 29.04.17 до м. Вінниця, окрім можливості безкоштовного проживання у казармі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
Судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.Позов задовольнити.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо несплати належних ОСОБА_1 коштів на відрядження .
3. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість по витратах на відрядження в розмірі 2400,00 гривень (дві тисячі чотириста грн.).
4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 06.11.17
Суддя В.В. Біоносенко