Справа № 826/13061/17
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2017 року № 826/13061/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., розглянув у письмовому провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доПравобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві
про зобов'язання вчинити дії,

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про зобов'язання відповідача повернути безпідставно сплачені кошти в розмірі 8419,11 (вісім тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 11 коп.).

Позов обґрунтовано тим, що позивач звільнена від сплати збору згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки придбала житло вперше.

Позивач під час судового розгляду справи позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, участі повноважного представника в судовому розгляді справи не забезпечив, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У запереченнях зазначено, що відповідно до листа Пенсійного фонду України та Міністерства юстиції України від 19.11.2003 №04/9201 органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією стосовно черговості придбання житла, тому безпідставним є покладання відповідальності на відповідача за помилкову сплату позивачем збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За твердженням представника відповідача, позивачу слід було пред'явити довідку про придбання житла вперше, яка б мала видаватись компетентним органом, в такому разі особа була б звільнена від сплати збору, однак такого органу на сьогодні не створено. Як зазначено в запереченнях, докази купівлі житла вперше необхідно було подати нотаріусу під час реєстрації правочину, проте таких документів надано не було, відсутні вони у Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві й на час подання позову, відповідно позивач зобов'язана була сплатити збір. Крім того, представник відповідача вважає неналежним доказом купівлі житла вперше витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки з відповідних даних неможливо зробити висновок про купівлю особою житла вперше.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно з договором купівлі-продажу від 11.05.2017, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.11.1996, зареєстрована: АДРЕСА_3, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) придбала нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1. Договір зареєстровано в реєстрі за №452.

До адміністративної справи додано інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02.10.2017 №99022210, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2017 № 35114399 набула права власності на зазначену квартиру.

Позивачем долучено квитанцію від 11.05.2017 №51, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено 8419,11 грн. (дебет 2356, кредит 0100), отримувач: УДК у Святошинському районі м. Києва 24140500, код отримувача - 37962074, призначення платежу: збір з операції купівлі-продажу нерухомого майна. Наведена обставина не заперечується представником Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві в письмових запереченнях.

Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивача, вона зверталась до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів, проте листом від 19.09.2017 №50850/09 Правобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність існування офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало, що житло придбане особою вперше. Також у листі зазначається, що право громадянина на придбання нерухомого майна без сплати відповідного збору може бути визнане в судовому порядку, а після прийняття відповідного судового рішення суми збору будуть повернуті.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час придбання позивачем квартири та сплати збору) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше (абзац перший). Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац другий).

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 15-1 "Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740.

Пунктом 15-3 "Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" визначено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як уже зазначалось, позивач придбала квартиру на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.05.2017 № 452, внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2017 № 35114399 та 11.05.2017 сплатила 8419,11 грн. збору за придбання нерухомого майна.

Водночас позивач пояснила, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування вона змушена була сплатити, оскільки в іншому випадку не змогла б придбати квартиру через відмову нотаріуса в здійсненні реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна.

На підтвердження придбання квартири 11.05.2017 вперше, позивачем додано до адміністративної справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.10.2017 №99022210, відповідно до якого ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) 11.05.2017 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2017, номер в реєстрі нотаріальних дій 452, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000, та документи на підтвердження права власності на решту майна позивача.

Також у відповідному витягу наявна інформація про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5, зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2014 № 27472290, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08; квартира за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована на підставі договору дарування від 30.09.2013 №1831, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00; земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2013 номер в реєстрі нотаріальних дій 625, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 8; земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_6, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.03.2013 № 1019509, номер запису про право власності 400430.

Зі змісту довідки вбачається, що пошук здійснювався за критеріями право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо фізичної особи ОСОБА_1, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 (за частковим співпадінням). Також у витязі зазначено про відсутність відомостей за вказаними критеріями пошуку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, в Державному реєстрі іпотек.

Відповідно до договору дарування від 30.09.2013 номер в реєстрі нотаріальних дій 1831 ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3.

Житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3, яка придбана на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2013 номер в реєстрі нотаріальних дій 625, відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 21.01.2014 №КС 17 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 19.08.2014 № КС 58, був збудований.

Земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_6, відповідно до довідки Виконавчого комітету Веселинівської сільської ради Баришівського району Київської області від 13.11.2017 № 689, станом на 13.11.2017 вільна від забудови.

Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" передбачалось, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна, бюро технічної інвентаризації повинні були здійснювати реєстрацію прав власності на нерухоме майно. У Прикінцевих положеннях Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 №1952-IV Кабінет Міністрів України зобов'язувався забезпечити здійснення поетапного введення в дію Державного реєстру прав з передачею в установленому порядку інформації бюро технічної інвентаризації щодо об'єктів нерухомості місцевим органам державної реєстрації прав у міру їх готовності до виконання зазначених повноважень.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 01.07.2004 №1952-IV (у редакції Закону України від 26.11.2015 №834-VIII, з наступними змінами та доповненнями чинними на час виникнення спірних правовідносин) державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (частина перша). Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (частина п'ята).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що державні органи зобов'язані були внести у відповідні реєстри всю інформацію, що стосувалась, у тому числі прав власності на нерухоме майно, відповідно ця інформація є достовірною.

Відтак наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про купівлю квартири ОСОБА_1 11.05.2017 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.2017, номер в реєстрі нотаріальних дій 452 береться судом до уваги як належний доказ на підтвердження обставини щодо купівлі позивачем квартири вперше. При цьому суд враховує, що інше житло, інформація про яке міститься в реєстрі не придбавалось позивачем (будинок було збудовано, квартиру подаровано).

Роблячи такий висновок, суд враховує, що відповідач не заперечує достовірність інформації в реєстрах, а зазначає про неможливість визначення черговості реєстрації правочинів та про відсутність спеціального органу, який би реєстрував купівлю житла вперше. В даному випадку в реєстрах містяться записи про вправо власності на ще одну квартиру, будинок та дві земельні ділянки, про те, як вже встановлено судом відповідна квартира була подарована позивачу, будинок - збудований, та введений в експлуатацію, земельні ділянки придбавались під будівництво, а купівля позивачем квартири у 2017 році здійснена вперше.

На думку суду, не може бути підставою для обмеження права позивача бути звільненою від сплати внеску за придбання житла вперше, гарантоване Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", в зв'язку з нестворенням спеціального реєстру, який би фіксував придбання жита вперше. Вказаний Закон не пов'язує реалізацію особою свого права на звільнення від сплати збору за придбання житла вперше від функціонування спеціального реєстру, не передбачено таких обмежень і в інших правових актах.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем підтверджено придбання квартири на підставі договору від 11.05.2017 вперше, суд погоджується з її доводами про те, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" вона звільнена від сплати збору за придбання нерухомого майна (квартири), оскільки придбала таке майно вперше. Відповідно, обґрунтованими є вимоги позивача щодо повернення надміру сплаченого нею збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна (квартири) на підставі договору від 11.05.2017 у розмірі 8419,11 грн. згідно з квитанцією від 11.05.2017 №51.

Разом з тим, процедура повернення коштів, надміру зарахованих до державного бюджету, встановлена "Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182.

Відповідно до пункту 5 глави 1 "Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

Отже, відповідач наділений повноваженнями лише скеровувати подання до відповідної державної казначейської служби про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів.

Як уже зазначалось, Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві листом від 19.09.2017 №30850/09 відмовило позивачу у поверненні сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у зв'язку з відсутністю доказів придбання житла вперше.

З огляду на встановлення, під час судового розгляду справи, сплату позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна в розмірі 8419,11 грн., від сплати якого вона, відповідно до висновку суду, звільнена в силу пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки придбала житло вперше, суд відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача повернути безпідставно сплачені кошти в розмірі 8419,11 грн. підлягає задоволенню в частині зобов'язання відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва подання про повернення позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за купівлю нерухомого майна в розмірі 8419,11 грн.

Щодо строку звернення до суду, то суд вважає, що позивачем дотримано шестимісячного строку, встановлено частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк про порушене право вона могла та повинна була дізнатись з часу, коли сплатила суму збору (11.05.2017), водночас до суду звернулась 12.10.2017, тобто в межах строку.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. Оскільки позивач не просила у позовній заяві, та під час судового розгляду адміністративної справи стягнути з відповідача судові витрати, судом питання про розподіл судових витрат не вирішувалось. Одночасно роз'яснено про можливість звернення з відповідною заявою про постановлення судового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві (ідентифікаційний код: 40375920, місцезнаходження: 03680, місто Київ, вулиця Антоновича, 70) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Святошинському районі міста Києва подання про повернення ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) у розмірі 8419,11 грн. (вісім тисяч чотириста дев'ятнадцять гривень 11 копійок), сплаченого згідно з квитанцією від 11 травня 2017 року №51.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Донець