Справа № 2а-384/2010
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2а-384/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2010 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
за участюпредставника відповідачаОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Комсомольськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Комсомольської міської ради про визнання рішення міської ради нечинним, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із адміністративним позовом до Комсомольської міської ради, в якому просив встановити відсутність компетенції Комсомольської міської ради Полтавської області на прийняття рішення про скасування п.2 та п.4 Рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області №518 від 21.12.2004 року в частині затвердження акта державної комісії від 15.12.2004 року про прийняття в експлуатацію нежитлового приміщення два павільйони та зупинку громадського транспорту по вул.Леніна,75А.

Визнати нечинним Рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18 березня 2009 року про скасування п.2 та п.4 Рішення Комсомольської міської ради Полтавської області №518 від 21.12.2004 року в частині затвердження акта державної комісії від 15.12.2004 року про прийняття в експлуатацію нежитлового приміщення два павільйони та зупинку громадського транспорту по вул.Леніна,75А.

В ході судового розгляду позивач уточнив свої вимоги і просив визнати нечинним оскаржене рішення з моменту його прийняття.

Свої вимоги позивач ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що рішенням Комсомольської міської ради Полтавської області від 18 березня 2009 року задоволено протест прокурора м.Комсомольська та скасовано пункти 2 та 4 рішення Комсомольської міської ради Полтавської області №518 від 21.12.2004 року, якими було затверджено акт прийняття в експлуатацію нежитлового приміщення два павільйони та зупинку громадського транспорту по вул.Леніна,75А та вирішено оформити право власності на введений обєкт та видати свідоцтво про право власності.

Вважає, що згадане рішення є незаконним, так як при його ухваленні субєкт оскарження вийшов за межі своїх повноважень.

Ухвалою суду від 09 червня 2010 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету, залучено прокурора м.Комсомольська Полтавської області.

Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 до залу суду не зявилися. Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала, наполягаючи на законності оскарженого рішення.

Прокурор м.Комсомольська, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, до залу суду не зявився, причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне:

21 грудня 2004 року рішенням виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області №518 «Про затвердження актів державних приймальних комісій про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів ВТП «Самвел», ПП ОСОБА_4, ВАТ «Полтавський ГЗК» на території м.Комсомольська» вирішено затвердити акт державної приймальної комісії від 15.12.2004 року про прийняття в експлуатацію двох павільйонів та зупинки громадського транспорту приватного підприємця ОСОБА_4 по вул.Леніна,75-А (п.2) та оформити право власності на введений обєкт та видати свідоцтво про право власності (п.4).

08 січня 2009 року прокурор міста Комсомольська надіслав до міського голови протест на рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради №518, який було розглянуто на сесії Комсомольської міської ради тридцять четвертій сесії пятого скликання та рішенням від 18.03.2009 року задоволено, скасовано п.2 та п.4 рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради від 21.12.2004 року №518 в частині затвердження акта державної технічної комісії від 15.12.2004 року павільйонів та зупинки громадського транспорту приватного підприємця ОСОБА_4 по вул.Леніна,75-А, та вирішено оформити право власності на введений обєкт та видати свідоцтво про право власності.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від 21 травня 1997 року № 280/97ВР з наступними змінами (далі Закон) місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державне право та реальна здатність територіальної громади (жителів села чи добровільного обєднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста) самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Виходячи з вимог Конституції України та згаданого Закону органи місцевого самоврядування здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення‚ представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

До таких актів належить рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18.03.2009 року.

За змістом частини другої статті 144 Конституції України, частини десятої статті 59 Закону рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України „Про прокуратуру порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 74 Закону визначено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_4 в частині визнання нечинним оскарженого рішення підлягає задоволенню.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про скасування рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18 березня 2009 року «Про розгляд протесту прокурора міста Комсомольська №7 від 08.01.2009 року».

Вимоги позивача в частині встановлення відсутності компетенції Комсомольської міської ради Полтавської області на прийняття рішення про скасування п.2 та п.4 Рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області №518 від 21.12.2004 року в частині затвердження акта державної комісії від 15.12.2004 року не ґрунтуються на обставинах справи та вимогах чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 144 Конституції України, ст.2, 59, 74 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати нечинним з моменту прийняття та скасувати рішення Комсомольської міської ради Полтавської області від 18 березня 2009 року «Про розгляд протесту прокурора міста Комсомольська №7 від 08.01.2009 року».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комсомольської міської ради на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: В.В.Крикливий