Справа № 822/990/17
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/990/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у квітні 2017 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати неправомірним рішення державного реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № РВ-017 від 24.02.2017, та зобов'язати відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, виділеної ОСОБА_2 розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №460/2007 від 25.12.2007.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2017 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано неправомірним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № РВ-017 від 24.02.2017.

Зобов'язано управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки яка була виділена ОСОБА_2 розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 460/2007-р від 25.12.2007.

Зобов'язано управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

14.11.2017 на адресу суду надійшло клопотання (вх.№ 9-22-0.62-9652/2-17) від представника відповідача про перенесення розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення вимог апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не є обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності. При цьому апеляційний суд також враховує, що клопотання про перенесення розгляду справи надійшло від відповідача - суб'єкта владних повноважень, державного органу, а тому перебування працівника відповідача у відпустці не може бути визнано поважною причиною для неявки, і не позбавляє відповідача можливості направити до суду іншого працівника.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2016 голова Старокостянтинівської районної державної адміністрації, на підставі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2016 по справі № 822/669/16, видав розпорядження № 132/2016-р "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", яким надав дозвіл ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за Схемою поділу № 361, орієнтовною площею 1,2245 га, розташованої за межами населених пунктів на території Капустинської сільської ради.

08.09.2016 позивач звернувся із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, виділеної йому розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №460/2007-р від 25.12.2007.

16.09.2016 державний кадастровий реєстратор прийняв рішення №3В-016 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, яке позивач оскаржив до Хмельницького окружного адміністративного суду.

29.12.2016 постановою по справі № 822/1999/16 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним і скасував рішення державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області № ЗВ-016 від 16.09.2016.

02.02.2017 позивач повторно подав заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номеру вищевказаній земельній ділянці.

24.02.2017 державний кадастровий реєстратор відділу у Старокостянтинівського районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області прийняв рішення №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Підставами для відмови слугували:

- невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: згідно пункту 3 частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельна ділянка не відповідає проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)) наявного у місцевому фонді документації із землеустрою у Відділі Старокостянтинівського району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; невірна експлікація земельних угідь за формою 6-зем на кадастрову плані; відсутній акт приймання-передачі документації до місцевого фонду документації із землеустрою;

- невідповідність електронного документа установленим вимогам пункту 74 частини 2, частини 3 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", даним документації із землеустрою;

- наявність зауважень щодо валідності електронного документу.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення № РВ-017 від 24.02.2017 прийняте відповідачем з порушенням статті 24 Закону № 3613-VI та пункту 111 Порядку № 1051 з підстав, не передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (надалі - Закон № 3613-VI) встановлено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ст. 5 Закону № 3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону № 3613-VI, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Частиною 4 ст. 24 Закону № 3613-VI вказано, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Положенням ч. 5 вказаної статті встановлено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до ч.6 вищевказаної статті, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 1051 від 17.10.2012 (далі - Порядок №1051) державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Пунктом 67 Порядку № 1051 передбачено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

У відповідності до вимог п. 77 Порядку № 1051, у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

В оскаржуваному рішенні № РВ-017 від 24.02.2017 відмовляючи позивачу у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, відповідач вказав, що земельна ділянка не відповідає проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" (схемі розподілу земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)) наявного у місцевому фонді документації із землеустрою у Відділі Старокостянтинівського району Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, невірна експлікація земельних угідь за формою 6-земель на кадастровому плані, відсутній акт приймання-передачі документації до місцевого фонду документації із землеустрою; електронний документ не відповідає вимогам пункту 74 частин 2 і 3 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" та даним документації із землеустрою.

Щодо посилання відповідача у спірному рішенні на невідповідність електронного документа вимогам частин 2 і 3 пункту 74 Порядку № 1051 та даним документації із землеустрою слід зазначити наступне.

Пунктом 74 Порядку № 1051 вказано, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель. Зазначена норма визначає порядок дій державного кадастрового реєстратора щодо перевірки електронного документа та не може слугувати підставою для відмови у внесенні відомостей щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що невідповідність електронного документа вимогам частин 2 і 3 пункту 74 Порядку № 1051 може бути підставою для повернення заявникові документації із землеустрою для виправлення відповідних помилок, однак не може бути підставою для прийняття рішення про відмову щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка №36, вказана у викопіюванні із проектно технічної із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель бувшого КСП "1 Травня" на підставі розпорядження голови Старокостянтинівської РДА від 25.12.2017 № 460/2007-р не відповідає Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня", затвердженому розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 28.03.2016 № 58/2016-р суд не буре до уваги так як даний проект був розроблений у 2016 році, а земельна ділянка №361 була передана у власність ОСОБА_2 у 2007 році на підставі проекту землеустрою розробленому у 2007 році ПП "Земпроект" щодо земельних ділянок на території Капустинської сільської ради площею 184,2064 га. Даний проект землеустрою був затверджений розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 25.12.2007 №460/2007-р копія якого міститься в матеріалах справи. Таким чином, існує два проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1 Травня" с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області, один на загальну площу 184,2064 га, затверджений розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 25.12.2007 №460/2007-р, другий на загальну площу 420 га, затверджений розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 28.03.2016 № 58/2016-р. Земельна ділянка №361 передана у власність позивача у 2007 році відповідно до проекту землеустрою, розробленому у 2007 році, тому вона не може бути наявною в Проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП "1Травня" затвердженому розпорядженням голови Старокостянтинівської РДА від 28.03.2016 № 58/2016-р.

Щодо доводів про неналежність відповідача у справі, слід зазначити, що в даному випадку державний кадастровий реєстратор, приймаючи спірне рішення, діяв від імені Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а тому підстави вважати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області неналежним відповідачем відсутні.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, а доводи апеляційної скарги відповідача викладених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не надав належних і допустимих доказів правомірності прийняття рішення № РВ-017 від 24.02.2017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

При цьому, зважаючи на неодноразові відмови відповідача щодо внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру з формальних підстав, яким надано правову оцінку в судовому порядку, судом першої інстанції правомірно встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі згідно ст. 267 КАС України та зобов'язано відповідача у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про її виконання.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4