Справа № 819/128/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року № 876/2471/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Білявинці» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 березня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Білявинці» до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області, Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання дій неправомірними, скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Білявинці» звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області та Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, яким просило: визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області та скасувати рішення від 27.11.2015 року № 11 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків; скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області від 27.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що при визначенні суми штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків, не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, фонди загальнообов'язкового державного страхування повинні застосовувати законодавство, що діяло до того часу. Тому суд дійшов висновку, що Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області правомірно застосувало до ПП «Білявинці» штрафні санкції і нарахувало пеню за несплату позивачем страхових внесків за період з 01.01.2004 року до 26.11.2015 року. Також рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладення штрафу є виконавчим документом. Оскільки позивач несвоєчасно оскаржив зазначене рішення про накладення штрафних санкцій та пені відповідач правомірно передав це рішення до органів державної виконавчої служби для примусового виконання та просив накласти арешт на рахунки та майно боржника. Відповідно правомірними є постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження, оскільки були відсутні правові підстави для неприйняття зазначеного виконавчого документа.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі якого винесено оскаржуване рішення, було виключено у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2011 року Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», то органи Пенсійного фонду не вправі виносити рішення про застосування фінансових санкцій на підставі норми, яка втратила чинність з 01 січня 2011 року і не є діючою з того часу. Крім того, рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області від 27.11.2015 року № 11 про застосування до нього фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків не набрало законної сили, оскільки було оскаржене і відповідна скарга перебувала на розгляді у Пенсійному фонді України, а тому його не можна вважати виконавчим документом, отже, державний виконавець був зобов'язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, Управління Пенсійного фонду в Тернопільському районі Тернопільської області 27.11.2015 року прийняло рішення № 11, яким відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосувало до ПП «Білявинці» штраф у розмірі 2057,79 грн. та нарахувало пеню в розмірі 62384,43 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2004 року до 26.11.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність зазначеного рішення, виходячи з наступного.

При винесенні даного рішення управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області керувалось п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла до 01.01.2011 року, яким було передбачено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Із набранням чинності з 01.01.2011 року Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» наведена вище норма була виключена.

Однак абзацами 4-6 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було передбачено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій, за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Проаналізувавши зміст наведених норми, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за органами Пенсійного фонду України було збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій та пені за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року,тобто за правилами ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла на той час.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 року у справі № 21-77а15, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Також суд встановив, що ПП «Білявинці» отримало рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області від 27.11.2015 року № 11 02.11.2015 року, а 08.12.2015 року подало скаргу № 08122015-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про що повідомило відповідача, надіславши 10.12.2015 року на його адресу копію скарги.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.12.2015 року № 324/П-11, яке позивач отримав 30.12.2015 року, оскаржене рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області було залишене без змін, а скаргу - без задоволення.

19.01.2016 року ПП «Білявинці» надіслало скаргу від 18.01.2016 року № 18012016-1 до Пенсійного фонду України, надіславши одночасно копію скарги відповідачу. Разом з тим, зі змісту скарги вбачається, що вона адресована начальнику Головного управління Пенсійного фонду України, поштова адреса кореспондента не вказана.

Однак рішенням Пенсійного фонду України від 09.02.2016 року № 4347/04-10 скаргу позивача було повернуто без розгляду в зв'язку з тим, що скарга подана з порушенням строку на оскарження. Дане рішення мотивоване тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.12.2015 року ПП «Білявинці» отримало 30.12.2015 року, про що свідчить відмітка в повідомленні про вручення поштового відправлення, отже, останнім днем подання повторної скарги є 18.01.2016 року. Однак згідно з даними сервісу УДППЗ «Укрпошта» відстеження пересилання поштових відправлень повторна скарга ПП «Білявинці» здана на пошту 19.01.2016 року, тобто несвоєчасно.

20.01.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області звернулось до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції із заявою про прийняття до примусового виконання рішення від 27.11.2015 року № 11, надіславши це рішення, та одночасно просило накласти арешт на рахунки та майно боржника.

27.01.2016 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Федів І.С. виніс дві постанови - про відкриття виконавчого провадження ВП 49967494 та про арешт майна боржника ПП «Білявинці» і оголошення заборони на його відчуження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність зазначених постанов державного виконавця, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 14 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Відповідно до п. 7.1 «Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого поставною Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 року за № 81/8680, процедура оскарження (узгодження вимоги про сплату недоїмки) закінчується, зокрема, останнім днем строку, передбаченого пунктами 2.2, 3.3 та 4.1 цього Порядку, для подання скарги та/або заяви про перегляд рішення (вимоги про сплату недоїмки) органу Пенсійного фонду в тому разі, коли така скарга та/або заява не була подана у зазначений строк.

Згідно з п. 3.3, 4.1 цього Порядку скарга повинна бути подана до регіонального органу Пенсійного фонду протягом десяти робочих днів, наступних за днем отримання страхувальником, банком, організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, рішення, що оскаржується. У разі коли регіональний орган Пенсійного фонду надсилає страхувальнику, банку, організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій, рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право звернутися протягом десяти робочих днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до Пенсійного фонду України.

Як зазначено вище, ПП «Білявинці» протягом десяти робочих днів з дня одержання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.12.2015 року не повідомило Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області про подання повторної скарги до Пенсійного фонду України. Також слід зазначити, що останнім днем подання повторної скарги було 18.01.2016 року, а позивач фактично здав повторну скаргу на пошту 19.01.2016 року, що й стало підставою для залишення такої скарги без розгляду через пропущення строку оскарження рішення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області від 27.11.2015 року № 11 станом на 20.01.2016 року, тобто на день його передання на примусове виконання до органу державної виконавчої служби, було узгодженим і набуло статусу виконавчого документа, а тому було правомірно передане на виконання до Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області.

Також колегія суддів враховує, що зазначене рішення відповідало вимогам до виконавчого документа, встановленим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, заява про примусове виконання цього рішення була подана у визначений ст. 22 цього Закону строк та з дотриманням підвідомчості його виконання, в зв'язку з чим у державного виконавця не було законних підстав, передбачених ст. 25 цього Закону, для неприйняття до виконання цього виконавчого документа і відкриття відповідного виконавчого провадження. Також ч. 2 ст. 25 зазначеного Закону було передбачено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Білявинці» залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 березня 2016 року у справі № 819/128/16 за позовом Приватного підприємства «Білявинці» до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області, Відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області про визнання дій неправомірними, скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 20.11.2017 року