Справа № 753/14379/17
Суддя: Комаревцева Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/543/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Комаревцева Л.В,

за участю секретаря Гаврилюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Борисполі Веремієнка Віталія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року до суду надайшла позовна заява ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Борисполі Веремієнка Віталія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що 30.07.2017 року приблизно о 19 год. 03 хв. він керував автомобілем «Renault Sandего», н.з. НОМЕР_1, та здійснив зупинку свого автомобіля за адресою ДПМА Бориспіль, термінал «Д» аби забрати пасажирів, які прилетіли літаком до аеропорту. Свій транспортний засіб, ОСОБА_2 зупинив у зоні дій дорожнього знаку у відповідності до п. 5.38 ПДР України ("Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби., позначене додатковою табличкою до дорожнього знаку п. 7.1.1 ПДР України - (7.1.1 - 7.1.4 "Відстань до об'єкта". Позначають: 7.1.1 - відстань від знака до початку небезпечної ділянки, місця запровадження відповідного обмеження або певного об'єкта (місця), розташованого попереду за ходом руху; 7.1.2 - відстань від знака 2.1 до перехрестя в тому разі, коли безпосередньо перед перехрестям установлено знак 2.2; 7.1.3 і 7.1.4 - відстань до об'єкта, що розташований біля дороги.)

Підійшовши до свого автомобіля, до водія ОСОБА_2 пійдійшов працівник поліції Веремієнко В.В. та склав постанову про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 255,00грн.

Свої дії інспектор обґрунтовував тим, що у відповідності до п. 1.10 ПДР України: автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

Інспектор посилається також і на наявність дорожнього знаку п. 3.34 ПДР України "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Третя особа надала до суду письмові заперечення, долучивши Схему організації дорожнього руху а також фото світлини з нагрудного реєстратора місця події.

Позивач ОСОБА_2 15.11.2017р. подав до суду клопотання, до якого долучив Схему організації дорожнього руху транспортних засобів на території ДП МА «Бориспіль», а також фото світлина з місця пригоди.

Позивач також вказує, що на його прохання уточнити, які саме правила дорожнього руху ним було порушені, відповідач повідомив про наявність на дорожній знак «Зупинку заборонено», який стояв метрів 70 позаду до розташування дозволеного дорожнього знаку «Місце для стоянки». Але наявність дозволяючого дорожнього знаку для здійснення зупинки, на думку позивача не є порушенням правил дорожнього руху з його боку.

Саме тому, вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки амінправопорушення він не вчиняв, а постанова була складена інспектором помилково та безпідставно.

В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки відповідача суд повідомлено не було. Позивачем суду подана заява про розгляд справи у його відсутності, у якій також вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно положень ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити судове рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 786107 від 30.07.2017 року, яка винесена Інспектором 4-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Веремієнко Віталієм Вікторовичем, 30.07.2017 року о 19 год. 03 хв. біля терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль» позивача ОСОБА_2 припаркував свій автомобіль «Renault Sandего», н.з. НОМЕР_1 чим порушив розділ 3 правил дорожнього руху, а саме п. 3.34 ПДР України (Зупинку заборонено), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Даною постановою водія ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена Інспектором 4-ї роти Управління батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Веремієнко В.В., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП, інспектором патрульної служби розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою, як зазначено вище, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Постанова отримана ОСОБА_2, в день її винесення, а саме 30.07.2017 р., що підтверджується підписом позивача.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, спірна постанова щодо нього складена безпідставно, оскільки винесена інспектором помилково.

Суд приймає до уваги дані пояснення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 7. Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Згідно ч. ч. 2, 6 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких обставин, відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Вимоги ст. 69 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві суду не надано.

Крім цього суд також приймає до уваги те, що у спірній постанові ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 3.34 ПДР України.

Відповідно до п. 3.34 ПДР України, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Враховуючи вищевикладене вбачається невідповідність інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення та обставинам події викладеної інспектором у постанові.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 5, 7, 18, 122, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у м.Борисполі Веремієнка Віталія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 786107 від 30.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Комаревцева Л.В.