Справа № 820/2630/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.Справа № 820/2630/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2017р. по справі № 820/2630/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області () повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 20.03.2017 року щодо надання ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 1 під., 6-7 пов., м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (село Кобзівка, Красноградський район, Харківська область, 63361, ід.код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,1000 га, ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. встановлено, що підпис позивача під клопотанням суттєво відрізняється від підпису позивача в доданій до заяви копії паспорту, що викликало сумніви у відповідача про наявність вільного волевиявлення ОСОБА_1 щодо отримання земельної ділянки у власність, а також використання паспорту позивача в незаконних правочинах щодо земельних ділянок. У зв'язку з чим ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. письмовою мотивованою відповіддю від 27.04.2017 № Д-8614/0/6-91556/0/21-17 роз'яснено позивачу (а не відмовлено), що відповідач утримується від прийняття будь-яких рішень, вирішення питання по суті можливо після підтвердження достовірності підпису. Також відповідач вважає необґрунтованим вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог з порушенням ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також втручанням у дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Харківській обл.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якому, крім того, заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Представник ГУ Держгеокадастру у Харківській області подав клопотання про відкладення судового розгляду справи на іншу дату та час у зв'язку з перебуванням представника відповідача у іншому суді.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вищезазначеного клопотання, оскільки відповідач є державним органом зі встановленим штатом працівників. Доказів відсутності можливості залучення інших осіб для представництва інтересів ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. в суді відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 КАС України справа розглянута без участі представників сторін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області з клопотанням від 20.03.2017р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства.

Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області у відповіді від 27.04.2017 №В-8614/0/6-9155/0/21-17 повідомлено позивача, що підпис під заявою візуально суттєво відрізняється від підпису заявника у паспорті, що може свідчити про відсутність вільного волевиявлення, а також використання документів заявника в незаконних оборудках з землею.

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду із зазначеним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості в цій частині та зазначив, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи у клопотанні позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, посилаючись при цьому на розбіжність між підписами в клопотанні заявника від 20.03.2017 року та підписом в паспорті позивача, вийшов за межі своїх повноважень, його дії є протиправними та такими, що не ґрунтуються на приписах ст.118 ЗК України. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 20.03.2017 року щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 1,1000 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (далі -ЗК України).

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Так, лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 27.04.2017 №В-8614/0/6-9155/0/21-17 за своєю правовою природою не є рішенням суб'єкта владних повноважень.

Зважаючи на зміст ч.2 ст.19 Конституції України, ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. зобов'язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.7 ст. 118 ЗК України судом визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту листа ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. від 27.04.2017 №В-8614/0/6-9155/0/21-17 підстави, визначені ч. 7 ст. 118 ЗК України відсутні. Натомість відповідач зазначив, що утримується від прийняття будь-яких рішень, посилаючись на те, що підпис під заявою візуально суттєво відрізняється від підпису позивача у паспорті.

Частиною 1 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також те, що відповідачем не було прийнято рішення по суті звернення позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надана відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. листом від 27.04.2017 №В-8614/0/6-9155/0/21-17 є необґрунтованою та протиправною.

Доводи апеляційної скарги про те, що лист ГУ Держгеокадастру у Харківській обл. від 27.04.2017 №В-8614/0/6-9155/0/21-17 не є відмовою за своєю суттю, а є роз'ясненням позивачу про те, що вирішення питання позивача по суті можливо після підтвердження достовірності підпису, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положеннями ч. 7 ст.118 ЗК України не передбачено надання таких роз'яснень відповідачем, натомість останній зобов'язаний протягом місяця надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Посилання апелянта на відсутність права у суду виходити за межі позовних вимог та зобов'язувати відповідача повторно розглянути заяву позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки звернення позивача відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв. Отже суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути повторно дане звернення.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки звернення позивача відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути повторно дане звернення.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2017р. по справі № 820/2630/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В. Сіренко О.І.
Повний текст ухвали виготовлений 20.11.2017 р.