Справа № 826/1703/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/1703/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31 жовтня 2017 року 10:00 № 826/1703/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський Страховий Дім» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними та скасування вимоги, наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), з урахуванням збільшення позовних вимог, надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Київський Страховий Дім», (далі - позивач), до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - відповідач, Департамент), про визнання протиправними та скасування вимоги відповідача від 28.01.2016 р. № 16-0036, (далі - оскаржувана вимога), та наказу відповідача від 01.03.2016 р. № 64 «Про демонтаж рекламних засобів» в частині додатку до наказу під № 41 про демонтаж щита на фасаді будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41, (далі - оскаржуваний наказ).

У ході судового розгляду справи до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», (далі - третя особа, КП «Київреклама»).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на переконання позивача, оскаржувані вимога та наказ є протиправними і такими, що мають бути скасовані у судовому порядку, адже щит, розміщений позивачем, не є рекламою, а тому останній не повинен отримувати відповідний дозвіл на його розміщення.

Представник третьої особи просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Департаментом 28.01.2016 р. обстежено територію Шевченківського р-ну м. Києва на предмет виявлення самовільно встановлених рекламних засобів та місць розміщення рекламних засобів, на які видано дозволи.

Під час обстеження виявлено, що на будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41, розміщено спеціальну тимчасову/стаціонарну конструкцію типу: щит на фасаді будинку.

За результатами обстеження складено акт від 28.01.2016 р. № 16-0036, у якому зазначено про те, що зазначена конструкція розміщена з порушенням вимог Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067, (далі - Типові правила), (із змінами та доповненнями), Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 р. № 1051/1051 (із змінами та доповненнями), Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 37/6253, (далі - Порядок розміщення реклами), (із змінами та доповненнями), та/або Концепції розвиту зовнішньої реклами в м. Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 26.01.2012 р. № 20/7357. Порушення полягає у тому, що спеціальна тимчасова/стаціонарна конструкція встановлена самовільно п. 17.2 (Б).

28.01.2016 р. Департаментом також складено оскаржувану вимогу, у якій зазначено про виявлене порушення, у зв’язку з чим повідомлено про необхідність здійснення демонтажу конструкції. У спірній вимозі також зазначено про те, що у разі невиконання вимоги протягом 2 (двох) днів, конструкція буде демонтована КП «Київреклама».

В подальшому, а саме 01.03.2016 р. Департаментом видано оскаржуваний наказ, яким директору КП «Київреклама» наказано забезпечити демонтаж рекламних засобів, зазначених у додатку до наказу.

Згідно з п. 41 додатку до наказу, повинен бути демонтований щит на фасаді будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41, який належить позивачу.

Вважаючи спірні вимогу та наказ протиправними, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно листа Комітету з питань свободи слова та інформації Верховної ради України від 01.10.2003 р. щодо розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях реалізації товару, то у цьому випадку йдеться про інформацію про товар та/або його виробника, яка об'єктивно необхідна споживачу для здійснення свідомого вибору товару, його належного використання, захисту своїх споживчих прав тощо (інформація про дійсні споживчі якості товару, про порядок його використання, утилізації тощо, про належні дії споживача у тих чи інших випадках у зв'язку з придбанням та використанням товару, контактна інформація про виробника тощо). Така інформація не може містити закликів до придбання або не придбання того чи іншого товару, закликів скористатися послугами того чи іншого виробника тощо. Комітет також звернув увагу на те, що всі заборони та обмеження, введені відносно реклами Законом України «Про рекламу», стосуються також і згаданої інформації.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, ч. 7 ст. 8 цього Закону передбачено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою (ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу»).

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець) зобов'язаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

Отже, з викладеного суд робить висновок, що у випадку, коли на фасаді будівлі, яку займає суб'єкт господарювання, та/або біля входу (в'їзду) до неї розміщено інформаційну вивіску, інформація на якій не містить закликів до придбання товару чи надання послуги або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару (послуги), така інформація не є рекламою.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачем розміщено на будівлі за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41, вивіску із зазначенням знаку для товарів і послуг, власником якого є позивач. На даній вивісці відсутні відомості про товар, а лише міститься графічне зображення у вигляді трьох стилізованих арок, що розташовані над горизонтальною лінією, під якою знаходиться словесна частина, що складається зі слів «Київський Страховий Дім» (напис виконано великими прямими літерами кириличного алфавіту). Тобто, позивачем було розміщено інформаційну вивіску, а не рекламу.

При цьому, у відповідності до п. 2 Типових правил, спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Згідно п. 24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Рекламні засоби забезпечуються маркуванням із зазначенням на каркасі рекламного засобу найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номера його телефону, дати видачі дозволу та строку його дії (п. 44 Типових правил).

Питання розміщення в м. Києві інформаційних вивісок врегульовано розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.04.2011 р. № 565, яким затверджено Порядок розміщення інформаційних вивісок у місті Києві.

Вказаним Порядком передбачено, що: інформаційна вивіска - конструктивний елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне- чи надане у користування особі приміщення (крім випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів до придбання товару або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів та їх інтерес щодо такого товару, загальною площею до 2,0 кв. метрів. У разі, коли площа інформаційної вивіски перевищує 2,0 кв. метри, вона вважається зовнішньою рекламою та потребує отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно до окремого порядку, що затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з п.п. 48, 49 Типових правил, вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об'єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил, здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи-підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території. Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців, якими вони були встановлені.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що інформаційна вивіска на фасаді орендованого позивачем будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Артема, 37/41, перевищує 2 кв.м, отже, вважається зовнішньою рекламою та потребує отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно до окремого порядку, що затверджується розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Разом з тим, як встановлено у ході судового розгляду справи, дозволу на розміщення зовнішньої реклами позивачем не отримано, що підтверджує факт правомірності видачі оскаржуваної вимоги, невиконання приписів якої, у свою чергу, свідчить про обґрунтованість видачі оскаржуваного наказу.

Зокрема, Департаментом оскаржуваний наказ в частині, що стосується демонтажу щита на фасаді будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41, видано внаслідок того, що позивач не відреагував на раніше виставлену вимогу щодо усунення порушень Типових правил, Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, Порядку розміщення реклами, шляхом проведення демонтажу щита на фасаді будинку, площею 24 кв.м., який був самовільно розміщений позивачем за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Артема, 37/41.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.3 розділу 1 Порядку розміщення реклами, КП «Київреклама» - комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковане Департаменту містобудування та архітектури та уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати функції з укладення договорів, нарахування та отримання плати за право тимчасового користування місцями (для розміщення РЗ), які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, його районів або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва (далі - комунальна власність територіальної громади міста Києва), здійснювати контроль за надходженням плати за договорами, організовувати або здійснювати власними силами та засобами демонтаж самовільно встановлених рекламних засобів, забезпечувати виготовлення друкованої продукції, розміщення соціальної реклами та інформації соціального спрямування, надавати платні послуги та виконувати інші повноваження, передбачені цим Порядком та Статутом підприємства.

Дозвільний орган - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке уповноважене виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) виконувати покладені на нього функції (у сфері розміщення зовнішньої реклами та реклами на транспорті, у ліфтах комунальної власності територіальної громади міста Києва), передбачені цим Порядком та Положенням про Департамент містобудування та архітектури.

Поряд з цим, правовідносини між виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та фізичними і юридичними (незалежно від форми власності та підпорядкованості) особами, що виникають у процесі розміщення зовнішньої реклами на території м. Києва регулюються розділом 2 Порядку розміщення реклами, яким також визначено порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, вимоги до проектування рекламних засобів, визначення та погодження місць розміщення рекламних засобів, розміщення (встановлення, монтаж, нанесення), експлуатації та демонтажу, а також порядок контролю за дотриманням вимог цього Порядку.

Так, згідно п.п. 2.1.2, 2.1.3, 3.1.2, п.п. 17.1 - 17.8 розділу 2 Порядку розміщення реклами, дозвільний орган, зокрема: здійснює контроль за дотриманням вимог цього Порядку щодо розміщення зовнішньої реклами, вимагає усунення виявлених порушень; організовує інвентаризацію рекламних засобів (далі - РЗ) та приймає рішення щодо демонтажу самовільно встановлених РЗ.

КП «Київреклама» організовує або проводить власними силами демонтаж РЗ відповідно до цього Порядку.

Демонтаж у цьому Порядку означає комплекс заходів, які передбачають відокремлення РЗ разом з основою від місця їх розташування та транспортування на спеціально відведені території для подальшого зберігання. При цьому демонтаж та подальше зберігання РЗ не передбачає переходу права власності на них до територіальної громади міста Києва.

Демонтаж РЗ є засобом протидії порушенню прав територіальної громади міста Києва щодо надання у тимчасове користування місць (для розміщення РЗ) або усунення порушень договірних зобов'язань розповсюджувачами реклами за договорами про надання у тимчасове користування місць (власниками та/або законними користувачами РЗ), а також засобом усунення порушень в інших випадках.

Демонтаж РЗ здійснюється відповідно до цього Порядку у таких випадках: а) за відсутності маркування РЗ; б) у разі виявлення самовільно встановлених РЗ; в) якщо термін дії дозволу закінчився і не був продовжений або дозвіл було скасовано у встановленому порядку; г) якщо технічний стан РЗ створює загрозу життю або здоров'ю людей та/або заподіяння шкоди (майнової чи немайнової) третім особам; д) у разі невідповідності технічних характеристик РЗ та/або місця їх встановлення виданому дозволу на розміщення зовнішньої реклами; є) за наявності заборгованості розповсюджувача зовнішньої реклами по сплаті коштів за право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), яке(-і) перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, більш ніж за 2 місяці; ж) у випадку зміни містобудівної ситуації за наявності відповідного розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та листа від замовника робіт з будівництва, реконструкції, ремонту тощо щодо необхідності демонтажу РЗ, що заважають проведенню відповідних робіт; з) в інших випадках, передбачених договором на право тимчасового користування місцями для розміщення РЗ, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва; и) користування місцем для розміщення РЗ, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, за відсутності укладеного договору на право його тимчасового користування; і) недотримання розповсюджувачем зовнішньої реклами вимог Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві.

Демонтаж РЗ у випадках, встановлених пунктом 17.2 цього Порядку, здійснюється на підставі наказу дозвільного органу.

У вказаних у п. 17.2 цього Порядку випадках (крім випадку, коли власника РЗ неможливо встановити) демонтаж РЗ має бути проведений власниками (законними користувачами) РЗ самостійно за- власний рахунок в термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП "Київреклама" про усунення порушень вимог порядку розміщення зовнішньої реклами.

Вимога направляється у письмовій формі поштою з повідомленням про вручення або вручається представнику розповсюджувача реклами особисто під підпис. У випадках, передбачених підпунктами а), б), г), д), ж), з) пункту 17.2 цього Порядку до вимоги додається акт, в якому зафіксовані виявлені порушення, за підписом представників дозвільного органу та/або КП «Київреклама».

Демонтаж РЗ здійснюється без направлення розповсюджувачу реклами вимоги, якщо власник або адреса власника РЗ не встановлені.

Розповсюджувач реклами зобов'язаний протягом трьох днів або в термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП «Київреклама», з моменту отримання вимоги усунути зазначені у вимозі порушення та повідомити в цей же строк дозвільний орган в письмовій формі.

Якщо розповсюджувач реклами самостійно не усунув виявлені порушення у термін, вказаний у вимозі дозвільного органу чи КП "Київреклама", здійснюється демонтаж РЗ.

У разі необхідності демонтажу РЗ дозвільний орган складає перелік РЗ, що підлягають демонтажу, затверджує його наказом та направляє до КП "Київреклама" для забезпечення його виконання.

Організація демонтажу або самостійне проведення демонтажу здійснюється КП "Київреклама" на підставі наказу дозвільного органу на умовах, визначених цим Порядком.

Під час демонтажу. РЗ складається акт проведення демонтажу РЗ, а також може складатися акт огляду технічного стану РЗ з проведенням фото-та/або відеофіксації, які додаються до акта.

Акти складаються представниками КП «Київреклама».

Шляхом логічного аналізу зазначених вище норм, суд приходить до висновку, що якщо розповсюджувач реклами самостійно не усунув виявлені порушення у термін, вказаний у вимозі дозвільного органу, дозвільний орган складає перелік таких РЗ, що підлягають демонтажу, затверджує його наказом та направляє до КП «Київреклама», яке, в свою чергу, зобов'язане здійснити на підставі такого наказу організацію демонтажу або самостійне проведення демонтажу.

Таким чином, підсумовуючи у сукупності все викладене вище, суд робить висновок про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Приватного акціонерного товариства «Київський Страховий Дім» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними та скасування вимоги, наказу в частині є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Київський Страховий Дім».

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко