Справа № 807/1332/17
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/1332/17

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Ващилін Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Державної служби геології та надр України до Приватно-орендного агроторгівельного об'єднання "Прикордонник" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, -

В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр України звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Приватно-орендного агроторгівельного об'єднання "Прикордонник" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2302 від 13.11.2000 року, виданого Приватному-орендному агроторгівельному обєднанню "Прикордонник".

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач не подавав звітність, передбачену Угодою, та не провів повторну державну експертизу та оцінку запасів родовищ корисних копалин, що є порушенням вимог, передбачених спеціальним дозволом та Законами України, а тому є підставою для анулювання Дозволу, згідно зі ст. 26 Кодексу України про надра та п. 23 Порядку №615.

22 листопада 2017 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наданих Державною службою геології та надр України матеріалів.

Відповідач в судове засідання не зявився, уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду повернувся конверт з вкладенням з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вказане, суд вважає, що вжив всіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищезазначене та у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватно-орендного агроторгівельного об'єднання "Прикордонник" є власником спеціального дозволу на користування надрами №2302 від 13.11.2000 р. Вишківського родовища, а саме: видобування андезито-базальтів, придатних для виробництва блоків виготовлення облицювальних виробів з них, відходи для виробництва щебеню будівельного і каменю бутового. Строк дії дозволу встановлений до 13.11.2030 (а.с. 8).

Листом №5557/13/14-16 від 04.04.16 Державна служба геології та надр України у звязку з отриманням інформації про ненадання надрокористувачем на повторну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки родовища корисних копалин, звернулася до ТОВ "Приватно-орендне агроторгівельне обєднання "Прикордонник" з проханням у місячний термін повідомити про дату розгляду Державною комісією України по запасах корисних копалин поданих надрокористувачем матеріалів геолого-економічної оцінки Вишківського родовища корисних копалин для повторної державної оцінки.

У зв'язку із порушенням Приватно-орендним агроторгівельним об'єднанням "Прикордонник" вимог п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865, щодо непроведення повторної державної експертизи, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 17.08.2016 р. №2-16), п. 662 додатку до наказу Державної служби геології та надр України №287 від 01.09.2016 р. встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра 30 календарних днів (а. с. 24-25).

Вищезазначений наказ доведений до відома відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №19092/13/14-16 від 10.10.2016 р. (а. с. 26).

Наказом Державної служби геології та надр України №489 від 19.12.2016 р., у відповідності до п. 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, у звязку із наявністю підстав щодо зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 09.12.2016 р. №6/2016), дію спеціального дозволу на користування надрами №2302 від 13.11.2000 р., виданого Приватно-орендному агроторгівельному об'єднанню "Прикордонник", зупинено та надано 30 календарних днів для усунення порушень (а. с. 27 28).

Супровідним листом №24422/13/14-16 від 27.12.2016 р. вищезазначений наказ №489 від 19.12.2016 р. надіслано на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 29).

Листом №7532/13/14/17 від 03.04.17 р. Державна служба геології та надр України повідомила Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання "Прикордонник", що у звязку з не усуненням причини зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2302 від 13.11.2000 р. буде розглянуто питання щодо припинення права користування надрами у судовому порядку та висловлено прохання надати до Держгеонадр у 15-ти денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами Вишківського родовища.

Станом на день подання позовної заяви Приватно-орендне агроторгівельне об'єднання "Прикордонник" своїх пропозицій щодо припинення права користування надрами не надало. У звязку з чим позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюється Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. №615 (далі Порядок).

П. 22 Порядку (в редакції, що діяла на момент винесення наказу №489 від 19.12.2016 р.) передбачено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов'язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров'ю працівників або населення;

3) наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Як вбачається з п. 42 витягу з додатку до наказу Держгеонадр від 19.12.2016 р. №489 (а. с. 28), зазначеним наказом зупиняється дія спеціального дозволу на користування надрами №2302 від 13.11.2000 р., виданого Приватно-орендному агроторгівельному об'єднанню "Прикордонник", на підставі пп. 1 п. 22 Порядку у звязку з порушенням вимог законодавства, зокрема, п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 р. №865 (далі Положення).

Зазначене узгоджується також зі змістом наказу Державної служби геології та надр України №287 від 01.09.2016 р., яким, у звязку з порушенням вимог законодавства, зокрема, п. 25 Положення, встановлено терміни для усунення порушень законодавства про надра.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимога Державної служби геології та надр України щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу №2302 від 13.11.2000 р. вмотивована тим, що відповідачем не виконано вимог наказу №287 від 01.09.2016 р., зокрема, особливих умов спеціального дозволу, а саме: щорічного звітування перед ДНВП "Геоінформ України" щодо руху запасів за формами №№5-гр, 6-гр, 7-гр за 2015 рік (а. с. 6).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що зупинення дії спеціального дозволу було здійснене з мотивів порушення відповідачем п. 25 Положення.

Однак, з цього приводу суд зазначає наступне.

Так, пунктом 25 Положення (у редакції, чинній до 26.03.2008) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до пункту 25 Положення та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов'язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 №1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Відповідно до п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06.09.2005, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування .

У мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 №1236 зміни та доповнення до Положення не вносились, попередня редакція пункту 25 Положення не відновлювалась.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин", якою внесені зміни до пункту 25 Положення, втратила чинність 12.01.2011, а попередня редакція пункту 25 Положення не відновлювалась, тому з цього моменту попередня та наступна редакції п. 25 Положення не є чинними.

Таким чином, суд робить висновок, що норма п. 25 Положення станом на час прийняття позивачем рішення про зупинення дії спеціального дозволу №2302 від 13.11.2000 р. не діяла.

Крім того, суд зазначає, що як вбачається з п. 42 витягу з переліку спеціальних дозволів на користування надрами, дія яких зупинена, що є додатком до наказу Держгеонадр від 19.12.2016 р. №489, підставою для прийняття відповідного рішення позивача є пп. 1 п. 22 Порядку у звязку з порушенням вимог законодавства, зокрема, п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 р. №865 (а. с. 28).

Разом з тим, пп. 1 п. 22 Порядку передбачає зупинення дії дозволу у разі порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи Угоди №2302 про умови користування надрами з метою видобування андезитів Вишківського родовища (а. с. 9 17), жодних вимог щодо проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин в Угоді не міститься. Тому суд вважає, що позивач неправомірно зупинив дію спеціального дозволу на підставі пп. 1 п. 22 Порядку.

У звязку з чим суд не може задовольнити позовну вимогу щодо припинення дії спеціального дозволу №2302 від 13.11.2000 р. шляхом його анулювання на підставі того, що відповідачем не виконано вимог вищезазначених наказів.

Вищезазначена правова позиція наведена також в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.07.2017 р. №К/800/20795/17.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову Державної служби геології та надр України до Приватно-орендного агроторгівельного об'єднання "Прикордонник" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_1