Справа № 128/1455/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/1455/17

Головуючий у 1-й інстанції: Саєнко О.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

секретар судового засідання: Черняк А.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Вінницького приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного зясування обставин справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, зважаючи на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду з 02.02.1998 та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності загального захворювання відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" при загальному стажі роботи 27 років 5 місяців 28 днів.

23.02.2017 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки, протягом шести років остання як інвалід ІІ групи недоотримувала значної суми коштів до своєї пенсії, а тому просив переглянути нарахування пенсії ОСОБА_3 у період 2017, 2016, 2015, 2014, 2013, 2012 та 2011 років та призначити їй як інваліду ІІ групи гідну пенсію, яка відповідає ст. 46 Конституції України з урахуванням ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України".

Листом від 10.05.2017 № 280/П-10 Вінницьке приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3, у зв'язку із тим, що позивачу з 1998 року пенсію обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі пенсії за віком. Розмір пенсії згідно зазначеного Закону для осіб, яким пенсія призначена до 1 жовтня 2011 року, визначається з урахуванням індивідуальних даних про стаж та заробітну плату. Зокрема, відповідно до ст.ст. 27, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" основний розмір пенсії обчислюється як добуток показника стажу на середньомісячну заробітну плату. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 20-ти років стажу встановлюється у розмірі не менше прожиткового мінімуму, затвердженого для осіб, що втратили працездатність. За кожен понаднормативний рік стажу нараховується по 1% від пенсії, обчисленої за даними про стаж та заробітну плату, але не більше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб. Розмір пенсії ОСОБА_3 обчислено із загального страхового стажу 27 років 5 місяців 28 днів, врахований по 26.02.1998. Коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року 1,35 складає - 0,37013. Пенсія обчислена із заробітної плати 976,19 грн. (1197,91 х 0,81491) за період роботи з 01.02.1996 по 31.01.1998, із застосуванням середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91грн, яка використовується для обчислення пенсій, призначених до 2008 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 0,81491; прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з травня 2017 року складає 1312 грн. Тобто, розмір пенсії позивача станом на 01.05.2017 становить 1432,75 грн., в тому числі: 361,32 грн. - основний розмір пенсії за віком (976,19 х 0,37013); 950,68 грн. - доплата до 1312 грн.; 25,29 грн. - доплата за понаднормативний стаж 7 років (361,32 х 7%); 95,46 грн. - підвищення по постанові Кабінету Міністрів від 23.04.2012 № 327.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу є правомірними, оскільки при нарахуванні пенсії ОСОБА_3 застосовується прожитковий мінімум, встановлений для непрацездатного населення, так як позивач являється людиною з ІІ групою інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, з 01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV. Розміри пенсій громадян, які виходили на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 були перераховані за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається, зокрема, інвалідам II групи в розмірі 90% пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст.ст. 27, 28 цього Закону.

Водночас, згідно з п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (на момент проведення перерахунку пенсії позивачу за нормами даного Закону) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2017 - 1247 грн., з 01.05.2017 - 1312 грн., з 01.12.2017 - 1373 грн.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно нарахування відповідачем пенсії ОСОБА_3 у меншому розмірі, ніж передбачено законом, колегія суддів враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, розмір пенсії позивача з січня 2011 року по березень 2011 року складав 770,75 грн., з квітня 2011 по вересень 2011 року - 784,75 грн.; з жовтня 2011 року по листопад 2011 року - 804,75 грн.; в грудні 2011 року - 820,75 грн.; з січня 2012 року по березень 2012 року - 842,75 грн.; в квітні 2012 року - 858,75 грн.; з травня 2012 року по червень 2012 року - 958,75 грн.; з липня 2012 року по вересень 2012 року - 964,75 грн.; з жовтня 2012 року по листопад 2012 року - 976,75 грн.; в грудні 2012 року - 1004,75 грн.; з січня 2013 року по листопад 2013 року - 1014,75 грн.; з грудня 2013 року по серпень 2015 року - 1069,75 грн.; з вересня 2015 року по квітень 2016 року - 1194,75 грн.; з травня 2016 року по листопад 2016 року - 1250,75 грн.; з грудня 2016 року по квітень 2017 року - 1367,75 грн.; з травня 2017 року по червень 2017 року - 1432,75 грн. ( а.с. 14).

Так, розмір пенсії ОСОБА_3 обчислено із загального страхового стажу 27 років 5 місяців 28 днів, врахований по 26.02.1998 року. Коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року 1,35 складає - 0,37013. Пенсія обчислена із заробітної плати 976,19 грн. (1197,91 х 0,81491) за період роботи з 01.02.1996 року по 31.01.1998 року, із застосуванням середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91 грн., яка використовується для обчислення пенсій, призначених до 2008 року, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 0,81491; прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з травня 2017 року складає 1312 грн.

Таким чином, розмір пенсії позивача станом на червень 2017 року становить 1432,75 грн., в тому числі: 361,32 грн. - основний розмір пенсії за віком (976,19 х 0,37013); 950,68 грн. - доплата до 1312 грн.; 25,29 грн. - доплата за понаднормативний стаж 7 років (361,32 х 7%); 95,46 грн. - підвищення по постанові Кабінету Міністрів від 23.04.2012 № 327.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження апеляційної скарги позивача стосовно необхідності підвищення розміру її пенсії до 1624 грн., оскільки норми ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" окремо встановлюють розмір прожиткового мінімуму для такої соціальної і демографічної групи населення як особи, які втратили працездатність і який має застосовуватись до позивача, як до одержувача пенсії по ІІ групі інвалідності.

Крім того, положення ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" імперативно встановлюють, що для визначення розміру пенсії застосовується саме розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений законом, що повністю узгоджується з ч. 3 ст. 46 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо нарахування відповідачем їй пенсії у меншому розмірі, ніж встановлено законом, оскільки станом на червень 2017 року ОСОБА_3 отримує пенсію у сумі 1432,75 грн., яка перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність на відповідний період (1312 грн.).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Частиною 1 ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на помилковому розумінні норм матеріального права та не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 24 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5