Справа № 815/2231/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2231/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи на стороні відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дії, визнання протиправними і скасування припису та постанов про накладання штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи на стороні відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по проведенню позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 з виконання будівельних робіт за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 29 а, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року;

визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року, складений головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, згідно з яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 висунуто вимогу про усунення порушення містобудівного законодавства у термін до 06.04.2017;

визнати протиправною та скасувати постанову №67/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ФОП ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 144000,00грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову №68/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 144000,00грн.;

визнати протиправною та скасувати постанову №69/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 57600,00 грн;

визнати протиправною та скасувати постанову №70/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 72000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.03.2017 року посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за № 4217 від 01.03.2017 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робітФОП ОСОБА_4.

За результатами перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року.

Також, за результатами перевірки та на підставі акту винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року та складено протоколи про порушення у сфері містобудівельної діяльності від 03.04.2017 року.

03.04.2017 року відповідачем прийнято постанови №67/1015-05/1-3152, №68/1015-05/1-3152, №69/1015-05/3152, № 70/1015-05/1-3152 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Перевірка проводилась на об'єкті будівництва ІІІ категорії складності, розташованому за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 29 а.

Позивач зазначає, що перевірку проведено без додержання вимог законодавства, а саме не має підстав визначених законом для проведення такої перевірки та порушені процесуальні особливості проведення перевірки.

В акті перевірки перевіряючим, зазначено, що під час здійснення перевірки будівельні роботи на перевіреному обєкті не виконувались, обєкт експлуатувався, оглядово встановлено, що надбудовано другий і третій поверхи із газобетону, також із газобетону прибудовано вхідну групу до ОСОБА_5 з господарчими будівлями , яка не зазначена в технічному паспорті від 29.05.2006 , реєстраційний номер 1-17 виготовленого Овідіопольським бюро технічної інвентаризації , зовнішньо оздоблювальні роботи на обєкті перевірки завершені, внутрішні навіть не розпочаті.

Позивач зазначає, що жодних ознак експлуатації будівлі в акті перевірки не зафіксовано та не підтверджено жодним доказом.

Фотографії, що були зроблені відповідачем під час перевірки, не відображають факту експлуатації реконструйованого об'єкту.

Позивач вважає, що висновок перевіряючого, щодо експлуатації реконструйованого об'єкту не відповідає дійсності, є лише суб'єктивною думкою перевіряючого, яка не підтверджена жодним доказом.

Позивач зазначає, що відповідно до акту перевірки, припису та протоколу, самочинне будівництво здійснювалося ФОП ОСОБА_1, однак це не відповідає дійсності, так як реконструйований обєкт є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_6 та саме за спільні кошти подружжя ще у січні-лютому 2014 року було проведено самочинне будівництво, що також виключає можливість накладення штрафу на правопорушника так як відповідно до законодавства штраф на правопорушника може бути накладений не пізніше ніж через три роки з дня вчинення правопорушення.

Окрім того, представник позивача зазначив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.07.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1, Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним рішення, договору оренди земельної ділянки, визнання права власності та визнано незаконним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №127-VI від 25.02.2011 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1, передання ФОП ОСОБА_1 у довгострокову оренду земельну ділянку та укладення з ФОП ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки, та визнано, що земельна ділянка відведена та передана в оренду ОСОБА_1, договір оренди земельної ділянки підлягає укладенню з ОСОБА_1; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,2777 га (кадастровий номер в державному реєстрі земель :02:001:2466), що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, укладений 22.01.2014р., в частині орендаря фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та визнано, що орендарем за цим договором оренди є фізична особа ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_6, частку у праві власності на оздоровчий комплекс лазень та кафе-бару, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, який складається з будівель та споруд оздоровчого комплексу з лазнями та кафе-бару з господарчими спорудами загальною площею 1434,00 м2; визнано за ОСОБА_1, частку у праві власності на оздоровчий комплекс лазень та кафе-бару, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, який складається з будівель та споруд оздоровчого комплексу з лазнями та кафе-бару з господарчими спорудами загальною площею 1434,00 м2. Тобто, на теперішній час вищевказана земельна ділянка та споруди на ній ФОП ОСОБА_1 не належать, отже притягнення її, як фізичної особи-підприємця за порушення у сфері містобудівної діяльності є неправомірним.

Враховуючи зазначене, позивач з висновками перевіряючого не погоджується, вважає, що оскаржувані постанови винесені відповідачем з грубим порушенням норм діючого законодавства, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджується належними доказами, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні 08.11.2017 року позивач та його представник позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача - головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник відповідача надав до суду письмові запереченнях на адміністративний позов, в яких зазначив, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 553 від 23.05.2011року, основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об'єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України за № 1299 від 24.12.2015 року проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП ОСОБА_1Л. Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, пров. Виноградний, 15 іпн НОМЕР_1 з реконструкції з розширенням будівель за адресою Одеська область, Овідіопльський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 29-а.

Про проведення планової перевірки керівника ФОП ОСОБА_1 було проінформовано листом Департаменту за № 1015-05/11-2028 від 28.02.2017.

Відповідно до статей 34, 36, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, встановлено декларативний принцип на отримання права на виконання підготовчих і будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності. При цьому, замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

На момент перевірки будівельні роботи на об'єкті завершені та не виконувалися.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, неприйнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

На момент перевірки зафіксовано, що реконструйований об'єкт експлуатується.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Всі виявлені порушення під час планової перевірки підтверджуються фотофіксацією.

За результатами перевірки, Департаментом було прийнято постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №67/1015-05/1-3152, № 68/1015-05/1-3152, №69/1015-05/1-3152, №70/1015-05/1-3152, № від 03.04.2017 року, якою на позивача за вчинені ним порушення, передбаченого ст. 2 ч.2 п.4, ст. 2 ч.2 п.6, ст. 2 ч.2 п.7, ст. 2 ч.2 п.8 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штрафи в розмірі 144000 гривень 00 копійок, 144000 гривень 00 копійок, 57600 гривень 00 копійок, 72000гривень 00 копійок та винесено припис про усунення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.01.2016 року.

Посилання позивача, що самовільні роботи виконувались не ФОП ОСОБА_1, а фізичною особою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не відповідають дійсності, оскільки Таїровською селищною радою Овідіопольського району на запит Департаменту було надано копію договору оренди земельної ділянки від 22.01.2014 року укладеного між Таїровською селищною радою Овідіопольського району та ФОП ОСОБА_1 на термін 49 років, що є прямим доказом належного субєкта містобудування користувача земельної ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, у звязку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 у присутності ФОП ОСОБА_1., відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції за № 4217 від 01.03.2017 року проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП ОСОБА_1 об'єкта будівництва: реконструкція будівель» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул.. 40-річчя Перемоги 29-а.

За результатами перевірки 06.03.2017 року складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зафіксовано порушення вимог ст.ст. 34 та 36 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» та експлуатацію закінченої будівництвом обєкт без прийняття в експлуатацію, чим порушено ст. 39 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», також не було забезпечено належним чином здійснення авторського нагляду та технічного нагляду, чим порушено ст.11 Закону України «Про архітектурну,діяльність»; Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва обєкта архітектури»; ДБН А.3.1-5-2016 «Про організацію будівельного виробництва».

Також 06.03. 2017 року на підставі акта перевірки за фактом вказаного порушення відповідач склав протокол про порушення у сфері містобудівної діяльності відносно ФОП ОСОБА_1 та видав 06.03.2017 року припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язав позивача усунути виявлені перевіркою порушення до 06.04.17 року.

На підставі вказаних документів головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області прийняв постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності:

№ 67/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144000,00 гривень;

№68/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, згідно з якою позивачем порушено ст. ст. 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України « Про архітектурну діяльність» і визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144000,00 гривень;

№69/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, згідно з якою позивачем порушено ст. ст. 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» і визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 57600,00 гривень;

№70/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, згідно з якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 72000,00 гривень;

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Однією з функцій управління у сфері містобудівної діяльності є контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» у частині першій статті 41 визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно з частиною другою статті 41 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцієюта її територіальними органами.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 3 Положення основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, та серед іншого:

здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил;

виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що під час створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який, зокрема, включає прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до частин першої та п'ятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Як встановлено частиною восьмою статті 39 цього Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Аналогічні положення закріплені в пунктах 11, 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.

Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 1 цього Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації: об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Суд зазначає, що в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого порядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання.

Таким чином, логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Разом з тим, суд зазначає, що сам факт експлуатації має бути встановлено.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13, рішення якого є обов'язковим для всіх судів України відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 80 КАС України передбачено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно з частинами 1-3 статті 79 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до пункту 14 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1995 року № 244, до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до зазначених норм діючого законодавства та встановлених обставин суд критично оцінює надані відповідачем матеріали фотофіксації, які були зроблені під час перевірки та мали б підтверджувати факт експлуатації завершеного будівництвом об'єкта містобудування та не введеного в експлуатацію, з огляду на наступне.

Експлуатація - це комплекс заходів, який забезпечує процес використання об'єкта, включаючи заходи, які спрямовані на підтримання об'єкта в справному стані.

Тобто, експлуатація є динамічним, триваючим процесом, що є неможливим за відсутності в приміщенні наступних складових: персоналу, обладнання, тощо.

Цільове призначення об'єкту, що перевірявся кафе-бар і баня.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, надані відповідачем матеріали фотофіксації не підтверджують факту використання та експлуатації закінченого будівництвом об'єкту містобудування та не введеного в експлуатацію, оскільки на них відсутні підтвердження наявності в приміщенні обладнання, персоналу та навіть внутрішнього оздоблення приміщень.

Суд встановив, що посилання позивача на неправомірність акту перевірки у звязку з тим, що самочинне будівництво проводилось не ФОП ОСОБА_1, а фізичними особами ОСОБА_1Л та ОСОБА_7 є такими, що не відповідають дійсності адже відповідно до доказів наявних у матеріалах справи між Таїровською селищною радою Овідіопольського району та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки , що є прямим доказом належного субєкта містобудування користувача земельної ділянки.

Окрім того, суд критично оцінює посилання представника позивача на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.07.2017 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1, Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним рішення, договору оренди земельної ділянки, визнання права власності та визнано незаконним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №127-VI від 25.02.2011 в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1, передання ФОП ОСОБА_1 у довгострокову оренду земельну ділянку та укладення з ФОП ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки, та визнати, що земельна ділянка відведена та передана в оренду ОСОБА_1, договір оренди земельної ділянки підлягає укладенню з ОСОБА_1; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,2777 га (кадастровий номер в державному реєстрі земель :02:001:2466), що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, укладений 22.01.2014р., в частині орендаря фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та визнано, що орендарем за цим договором оренди є фізична особа ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_6, частку у праві власності на оздоровчий комплекс лазень та кафе-бару, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, який складається з будівель та споруд оздоровчого комплексу з лазнями та кафе-бару з господарчими спорудами загальною площею 1434,00 м2; визнано за ОСОБА_1, частку у праві власності на оздоровчий комплекс лазень та кафе-бару, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрове, вул.40-річчя Перемоги,29-а, який складається з будівель та споруд оздоровчого комплексу з лазнями та кафе-бару з господарчими спорудами загальною площею 1434,00 м2, оскільки вказане рішення суду було прийняте вже після проведеної перевірки та прийняття оскаржуваних рішень.

Разом з тим, суд вважає обґрунтованими посилання позивача щодо закінчення робіт по реконструкції у січні-лютому 2014 року, оскільки позивачем надано до суду відповідні накладні та квитанції на придбання будівельних товарів та обладнання у період 2010-2013 років, разом з тим, відповідачем не було доведено протилежного, тобто факту закінчення будівництва (реконструкції) у період з березня 2014 року по 2017 рік. Також, вказані обставини не відображені й в акті перевірки.

Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в частині визнання протиправною та скасування постанови №68/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийнятої головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 144000,00грн., а також визнання протиправною та скасування постанови №67/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийнятої головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ФОП ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 144000,00грн.- підлягає задоволенню, оскільки факт будівництва (реконструкції) у період з березня 2014 року по 2017 рік та експлуатації позивачем об'єкту реконструкції будівель за адресою: Одеська область, Овідіопльський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 29-а - не підтверджено, а відповідачем не доведено.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанови № 69/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийнятої головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 57600,00 грн та постанови №70/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийнятої головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 72000,00 грн., суд зазначає, що вони також підлягають скасуванню враховуючи наступне.

Зазначені вище постанови № 69/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року та №70/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року прийняті відповідачем, у звязку із встановленням порушень позивачем пунктів 7 та 8 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", якими передбачена відповідальність за незабезпечення замовником здійснення технічного та авторського нагляду коли такі нагляди є обов'язковими згідно із законодавством, разом з тим, суд зазначає, що відповідальність несуть саме суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно. Разом з тим, під час розгляду адміністративної справи, судом не було встановлено, а відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що позивач - ФОП ОСОБА_1 на момент проведення перевірки, була таким суб'єктом містобудування.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що судом не було встановлено, а відповідачем доведено належними та допустимими доказами обставин щодо порушення позивачем невиконання або неналежного виконання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, суд дійшов висновку, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, згідно з яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 висунуто вимогу про усунення порушення містобудівного законодавства у термін до 06.04.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області по проведенню позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з виконання будівельних робіт за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 29 а, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року, суд зазначає, що вказані позовні вимоги не можуть бути задоволені судом, оскільки під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач діяв поза межами компетенції та в невизначеному законодавством порядку, в частині проведення перевірки та складанню акту перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 94 КАС якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено

Згідно матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 9600 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.745431568.1 від 14.04.2017 року.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи на стороні відповідача головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дії, визнання протиправними і скасування припису та постанов про накладання штрафу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06.03.2017 року, складеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, згідно з яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 висунуто вимогу про усунення порушення містобудівного законодавства у термін до 06.04.2017.

Визнати протиправною та скасувати постанову №67/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано ФОП ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 144000,00грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову №68/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 144000,00грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову №69/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 57600,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову №70/1015-05/1-3152 від 03.04.2017 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2, про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано винною ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 72000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту Державної архітектурної - будівельної інспекції в Одеській області в особі Державної архітектурної - будівельної інспекції України (01133, м. Київ. бульвар Лесі Українки, 26, ) на користь ФОП ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) судові витрати за квитанцією № 0.0.745431568.1 від 14.04.2017 року, в сумі 8000, 00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Корой