Справа № 379/1229/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/1229/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання відмови незаконною та зобов'язання надати статус інваліда війни, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області про визнання відмови незаконною та зобов'язання надати статус інваліда війни, в якому просив:

- визнати незаконною відмову Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області за № 2226 від 21.09.2017 року щодо встановлення статусу інваліда війни 2-ї групи;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області з 21.09.2017 року встановити позивачу статус інваліда війни з відповідною видачею посвідчення.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилався на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного рішення.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. Відповідно до ст.. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у позивача інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи підтверджується витягом із акту огляду МСЕК до довідки серії КИО-І № 260318 від 11.04.2006 року, відповідно до виписки із Акту огляду МСЕК інвалідність встановлена безстроково, відповідно до довідки від 11.09.2017 року № 11, виписки з Наказу від 03.03.1987 року, робочого маршрутного листа ОСОБА_1 був відряджений слюсарем для обслуговування автобусів на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС в 3-ти км зону ЧАЕС (с. Залісся Чорнобильського району) де безпосередньо брав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено колегією суддів, ОСОБА_1 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, інвалідом 2 групи, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

21.09.2017 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення і нагрудного знака, посилаючись на те, що відповідно до п. 9 статті 7 Закону України «Про статут ветеранів війни, гарантії їх соціальний захист» до інвалідів війни належать особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Листом № 2226 від 21.09.2017 року відповідач відмовив позивачу у наданні йому статусу інваліда війни, посилаючись на те, що позивачем не надано підтверджуючих документів щодо залучення останнього до підрозділів ЦО, які входили до загонів Київської, Житомирської, Чернігівської областей, сформованих на базі об'єднань «Хімволокно».

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 (далі по тексту - Положення), регулює правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації (пункт 2 Положення).

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Положення інвалідам війни (стаття 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

«Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення (пункт 10 Положення).

Тобто, для отримання статусу інваліда війни позивачу необхідно було підтвердити інвалідність, отриману внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а також докази на підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження інвалідності, отриманої позивачем внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, останнім було надано усіх необхідних документів, а саме:

- копією витягу із Акта огляду МСЕК № 260318 Серії КИО-І про встановлення позивачу другої групи інвалідності, що пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- копією виписки із акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, відповідно до якої, відсоток втрати працездатності - 80%, інвалідність встановлена безстроково.

Щодо підтвердження участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, то вказана обставина підтверджується копію довідки б/н, відповідно до якої ОСОБА_1 з 03 - 05.031987 року був зайнятий на роботах пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, копією виписки з наказу по Таращанському автопідприємству 13244 Київського обласного управління автотранспорту від 03.03.1987 року № 17-к про включення позивача до складу бригади слюсарей для обслуговування автобусів під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 03.03.1987 - 04.03.1987 року, копією робочого маршрутного листа за період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, копією Наказу начальника автотранспортної служби Таращанського району № 1 від 03.05.1986 року, копією списку учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по Таращанському автопідприємству 13244 у 1987 році.

Варто також зазначити, що відповідно до витягу із Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року №90, до складу формувань зараховуються в обов'язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за виключенням військовозобов'язаних, що мають мобілізаційні розпорядження, інвалідів І та ІІ груп, вагітних жінок та жінок, які мають дитину до 8-річного віку, а також жінок з середньою та вищою медичною освітою, які мають дітей до 2-річного віку. Невоєнізовані формування Цивільної оборони, які можуть використовуватись у мирний час для боротьби з масовими лісними пожежами, ліквідації наслідків стихійних лих, великих аварій та катастроф, комплектуються особовим складом шляхом залучення до цих формувань в обов'язковому порядку робітників, службовців та колгоспників.

Відповідно до листа Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.12.2008 р. №02-17796/284 залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджується довідками, виданими відповідними підрозділами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області - залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест