Справа № 813/2437/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року справа № 813/2437/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді - Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Парфумерно-косметичний комбінат "Галич Арома" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Парфумерно-косметичний комбінат "Галич Арома" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання протиправними дій відповідача з приводу звернення до Жовківського районного відділу державної виконавчої служби щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/23/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач тривалий час не вживав заходів, щодо виконання постанови №813/23/17 про зобовязання Підприємства допустити до проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту обєктів (територій та будівель) за адресою : Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Київська,1А. Також зазначає, що відповідач протиправно звернувся до органів виконавчої служби з приводу виконання судового рішення про забезпечення допуску до перевірки підприємства позивача, оскільки позивач добровільно виконав рішення суду, тому просить задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, зокрема зазначив, що проведення перевірки було його право котре надав йому суд, оскільки позивач попередньо створював перешкоди в проведенні такої перевірки. Додаючи зазначив, що звернення до виконавчої служби зумовлено вимогою Закону України Про виконавче провадження, котрий говорить, що виконання рішень судів покладається на органи державної виконавчої служби. Також, вказує на відсутність звернення позивача про добровільний допуск до проведення перевірки опісля винесення судом рішення про забезпечення позивачем допуску до проведення перевірки. Поруч з тим вказує, на звернення ним виконавчого документу до виконання в межах строків визначених у самому виконавчому документі, а відтак жодних прав позивача не ним не порушено, у звязку з чим просить про відмову в позові за безпідставністю.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Згідно статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 року №813/23/17 суд зобовязав Товариства з обмеженою відповідальністю "Парфумерно-косметичний комбінат "Галич Арома" допустити Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до проведення планової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту обєктів (території та будівель) за адресою Львівська область, Жовківський район, с. Малі Підліски, вул. Київська, 1 а.

Позивачем вищезазначена постанова №813/23/17 не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили 03.03.2017 року.

27.04.2017 року відповідачем отримано виконавчий лист від 12.04.2017 року №813/23/17.

04.05.2017 року відповідач звернувся до відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області з заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа від 12.04.2017 року №813/23/17.

04.05.2017 року державний виконавець своєю постановою №53883611 відкрив виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа від 12.04.2017 року №813/23/17.

З позовної заяви встановлено, що на адресу позивача 18.05.2017 року надійшло повідомлення про проведення перевірки в період з 05.06.2017 року 16.06.2017 року.

13.06.2017 року відповідачем проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Парфумерно-косметичний комбінат "Галич Арома".

За наслідками перевірки порушень виявлено не було. Однак вважає, позивач вважає протиправність у зверненні відповідача до органів виконавчої служби з приводу проведення перевірки за рішенням суду.

Так, згідно підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ст.12 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як видно з виконавчого листа від 12.04.2017 року №813/23/17, строк предявлення до виконання виконавчого листа до 03.06.2017 року. Позивач звернувся до органів виконавчої служби в межах строку встановленого виконавчим документом №813/23/17.

Відтак, посилання позивача щодо протиправності відповідача щодо звернення до органів виконавчої служби не беруться до уваги, оскільки такий реалізував своє право як стягувач за виконавчим листом №813/23/17 виданого йому судом та відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Водночас суд зауважує, що позивач під час розгляду справи не вказав котрі норми права були порушені відповідачем, а лише обмежується голосінням про протиправність дій відповідача.

Щодо посилань представника позивача, що відповідач не дав можливості Підприємству в добровільному порядку виконати рішення суду у справі №813/23/17, то таке також судом не береться до уваги, оскільки позивач не вжив жодних заходів щодо виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №813/23/17.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняті відповідачем, субєктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.