Справа № 154/2976/17
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у судовому засідання у залі суду м. Володимира-Волинського адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги інваліду війни,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2017 року позивач в інтересах ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги інваліду війни 2 групи.

Аргументує свої вимоги тим, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача з письмовою заявою про нарахування та виплату частини одноразової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2 групи за 2017 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, але згідно листа від 11.10.2017 року № 2958 йому в цьому було відмовлено, посилаючись, що ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Тому позивач в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача в частині недоплати щорічної разової грошової допомоги інваліду війни 2 групи до 5 травня за 2017 рік, зобов»язати здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2 групи за 2017 рік відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Представник позивача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

22 листопада 2017 року відповідач надав суду письмові заперечення на позов, в якому не погодився з позовними вимогами та просив відмовити в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області як інвалід війни 2 групи.

Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області у 2017 року було здійснено нарахування та виплату разової грошової допомоги позивачу, як інваліду війни 2 групи, до 5 травня в розмірі 3100 грн.

Позивач звернувся до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області з заявою про нарахування та виплату йому невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 2 групи за 2017 рік.

Листом від 11.10.2017 року за № 2958 управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області повідомило ОСОБА_2, що нарахування та виплату останньому грошової допомоги до 5 травня у 2017 році здійснено в межах норм чинного законодавства.

Представник позивача вважаючи, що управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області протиправно здійснено призначення та виплату позивачу ОСОБА_2 за 2017 рік щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а не в розмірі визначеному ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», звернувся з даним позовом в суд.

Відповідно до частини п'ятої ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни другої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п'яту було викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

У подальшому зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12,13,14,15та16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлена у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи у розмірі 3100 грн.

У рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиместатті 21 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року зазначено, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суд під час вирішення справи про соціальний захист громадян керується принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Як встановлено судом, щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2017 рік була нарахована та виплачена позивачу в розмірі 3100 грн. відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Враховуючи викладене, у відповідача не було правових підстав для нарахування щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни другої групи до 5 травня у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач правомірно нарахував позивачу щорічну разову грошову допомогу як інваліду війни другої групи до 5 травня за 2017 рік в розмірі 3100 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2017 року №223 «Деякі питання виплати у 2017 разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

За таких обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 18, 69-71, 158-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги інваліду війни відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_3