Справа № 760/20716/16-а
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
22 листопада 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,
Суддів: Глущенко Я.Б.,
Шелест С.Б.,
за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
01 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, за участю третьої особи Дніпропетровського обласного військового комісаріату в якому просить:
визнати неправомірними дій Міністерства оборони України, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, у разі настання ІІІ групи інвалідності, внаслідок виконання обов`язків військової служби;
зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі настання ІІІ групи інвалідності, внаслідок виконання обов`язків військової служби, у розмірі 48-місячного грошового забезпечення за останньою посадою з урахуванням його індексації та підвищення на дату встановлення інвалідності, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, як військовослужбовцю, який отримав ІІІ групу інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб»;
зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що інвалідність позивача встановлено пізніше.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 у період з 27.10.1983 року по 21.12.1984 року приймав участь у бойових діях в Республіці Афганістан, що підтверджується послужним списком та копією військового квитка.
Відповідно до акту судово-медичного обстеження № 49-Д від 29.12.1998 року ОСОБА_1 , рубець на шкірі лівої гомілки є слідом заживлення рваної рани, яка могла виникнути при дії твердого предмету, який мав обмежену контактуючу поверхню, наприклад осколку вибухового пристрою, міни чи снаряда. Грижа диску між поперековим та крестцовими хребцями вірогідно знаходиться в безпосередньому зв`язку із одержаною травмою хребта, як і ускладнення його загального стану. Можливим терміном ушкоджень та травми хребта може бути 1984 рік.
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1989 від 03.06.2015 комісією встановлено, що поранення, травма, захворювання ОСОБА_1 пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Позивачу з 17.03.2011 року було встановлено інвалідність ІІІ групи, у зв`язку з пораненням, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велись бойові дії, що підтверджується випискою із Акта огляду МСЕК від 21.03.2011 року, серії 10ААА № 064543.
Позивачу видано посвідчення інваліда III групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни серії ААБ № 028834.
24.09.2015 року позивач звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату із заявою щодо виплати йому відповідної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності.
Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.11.2015 року №248/3/6/3634 документи повернуто без реалізації.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною 2 ст. 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Згідно підп. 2 п. 2 Порядку (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності 19.05.2011 року) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога інвалідам ІІІ групи виплачується у розмірі 48-х місячного грошового забезпечення.
Виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», слід зробити висновок, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 квітня 2015 року (справа №21-135а15).
Позивач надав відповідачеві через уповноважену особу Дніпропетровський обласний військовий комісаріат необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, що не є спірним.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за результатами розгляду заяви позивача листом від 22.01.2016 року №117 позивачу через ДОВК повідомлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає.
Відповідно до частини шостої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ обов`язок щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги покладено на Міністерство оборони України.
Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та у розмірах відповідно до встановленої йому групи інвалідності, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.
В постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14 по справі з аналогічними правовідносинами, визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. ст.ст.195,198,200,205,206,254 КАС України, суд ,
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2017 року.