Справа № 154/1634/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8750/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1 на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1, в якому просив визнати дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №643740 від 11.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Його незаконно притягнуто до відповідальності за неіснуюче правопорушення, якого він не вчиняв.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2017 року адміністративний позов задоволено; постанову інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1 від 11 червня 2017 року серії АР №643740 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.00 коп. - скасовано.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27 березня 2017 року інспектором патрульної поліції взводу №4 роти №2 батальйону №4 УПП у м. Львові ОСОБА_3 винесено постанову серії АР №564018, якою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З даної постанови видно, що 10.06.2017 року о 22 год. 50 хв. здійснюючи патрулювання в м. Володимир - Волинський в межах обслуговування автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», інспекторами роти №2 батальйону УПП у м. Луцьку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: водій транспортного засобу ОСОБА_5, д.н.з. - АС8768ВЕ, як було встановлено пізніше ОСОБА_2, керував транспортним засобом в темну пору доби по вул. Поліської Січі в м. Володимир- Волинський без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскільки було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху, то виникли підстави для зупинення транспортного засобу та перевірки обставин правопорушення. Зупинення транспортного засобу здійснювалось за допомого спеціального звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольору, однак водій на неодноразову вимогу представників поліції, здійснену за допомого спеціального звукового сигналу та проблискових маячків синього та червоного кольору, про зупинку транспортного засобу не реагував та не виконував дану вимогу, крім того намагався втекти з місця правопорушення.

Після його затримання стверджував, що не являється водієм даного транспортного засобу та не пред»явив документи передбачені п. 2.1 ПДР України, на вимогу відповідача, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На підставі цього, відповідачем 11 червня 2017 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, якою його було визнано винним у порушенні ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., що підтверджується оскарженою постановою серії АР №643740.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем доказами повністю і беззаперечно спростовується все, що зазначено у оскарженій постанові відповідача, тобто факт керування позивачем транспортним засобом та відповідно факт порушення ним вимог ПДР, вказаних у ній, відтак така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв»язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Також, частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред»явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи наявні копії відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів інспекторів поліції з місця події, відповідно до яких зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, що водій транспортного засобу ОСОБА_5, д.н.з. - АС8768ВЕ керував в темну пору доби по вул. Поліської Січі в м. Володимир-Волинський без увімкненого ближнього світла фар, однак з таких неможливо встановити чи саме ОСОБА_2 являвся водієм цього транспортного засобі.

На переконання суду, позивачем надано відеозапис з камери, що встановлена у дворі будинку де він проживає, який є безперервним, з якого видно, що 10.06.2017 року о 22 год. 50 хв. в двір житлового будинку з увімкненим ближнім світлом фар заїхав автомобіль ОСОБА_5, д.н.з. АС8768ВЕ, з якого ОСОБА_2 одразу вибіг зі сторони пасажирського сидіння та направився в сторону будинку.

Підтвердження того факту, що ОСОБА_2 обмінювався місцями з пасажиром відеоматеріалами не підтверджується.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, що передбачена ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові у справі про адміністративне правопорушення від 11.06.2017 року АР №643740, не ґрунтується на фактичних даних, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача від 11.06.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення незаконною.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не спростовано доводи позивача, через що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Луцьку ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 13 липня 2017 року у справі №154/1634/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.11.2017 року.