Справа № 126/1883/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/1883/17

Головуючий у 1-й інстанції: Губко В.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій відповідача та скасування розпорядження про припинення виплати пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернулась до Бершадського районного суду Вінницької області з позовом до Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій відповідача та скасування розпорядження про припинення виплати пенсії.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 26.09.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що після закінчення 1 курсу Вінницького педагогічного училища в період з 01.05.1989 по 30.08.1989 року ОСОБА_2 працювала в дитячому садку "Веселка", що знаходився в с.Джулинка Бершадського району Вінницької області та був окремим підрозділом колгоспу ім.Котовського.

Після закінчення навчального закладу в 1990 році ОСОБА_2 повернулася в вищеназваний дитячий садок на цю ж посаду, де й продовжила роботу до дня подання заяви до Пенсійного фонду для призначення пенсії.

Перший запис в її трудовій книжці було здійснено не в 1989 року, а лише 01.08.1990 року В звязку з цим період роботи з 1 травня по 30 серпня 1989 року не було відображено в трудовій книжці.

З метою усунення даної неточності ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту її перебування на посаді вихователя в дитячому садку "Веселка" в період з 01 травня по 30 серпня 1989 року.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 12.12.2016 року в справі №126/2723/16-ц даний факт було встановлено. Рішення набуло законної сили 30.01.2017 року з винесенням ухвали Апеляційного суду Вінницької області про повернення Бершадському ОУПФ України у Вінницькій області апеляційної скарги на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 12.12.2016 року.

Розпорядженням Бершадського обєднаного УПФУ №164504 від 30.05.2017 року було припинено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з перерахунком стажу.

Відповідно до цього розпорядження зарахований стаж складає 26 років, 5 місяців, 23 дні. Тобто період роботи на посаді вихователя в дитячому садку "Веселка" період з 01.05.1989 року по 30.08.1989 року (4 місяці) ОСОБА_2 зараховано не було.

Крім того, Бершадським ОУПФ України позивачеві було надано розяснення, в якому зазначено, що оскільки первинними документами не підтверджується робота ОСОБА_2 з 01.05.1989 по 30.08.1989 року вихователькою дитячого садку "Веселка" колгоспу ім.Котовського в с.Джулинка Бершадського району, а рішення Бершадського районного суду від 12.12.2016 №126/2723/16-ц не містить зобовязального характеру, щодо зарахування органом Пенсійного фонду України до спеціального стажу роботи вищезазначеного періоду роботи, тому для зарахування його до спеціального стажу роботи за вислугу років не має законних підстав.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності припинення виплати позивачу пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції, з огляду на таке.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно до ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зокрема працівники освіти, охорони здоров а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Згідно до п. "е" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, загальний стаж ОСОБА_2 на посаді вихователя на момент подачі заяви склав 26 років, 9 місяців, 23 дні. (відповідно до протоколу УПФ №382), а станом на 01.01.2016 року - 25 років, 6 місяців, 9 днів, що давало їй право звернутися до Пенсійного фонду України з заявою про нарахування та призначення пенсії.

Колегія суддів критично оцінює твердження відповідача, щодо відсутності підтвердження первинними документами роботи ОСОБА_2 на посаді вихователя в дитячому садку "Веселка" з 01.05.1989 по 30.08.1989 року, оскільки рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 12.12.2016 року в справі №126/2723/16-ц даний факт було встановлено.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно припинено виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з перерахунком стажу ОСОБА_2

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправності дій відповідача при припиненні виплати ОСОБА_2 пенсії за вислугу років у зв'язку з перерахунком стажу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Бершадського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4