Справа № 488/2781/14-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/2781/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Лук'янчук О.В., Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, 3-ї особи Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до Головного управління ПФУ в Миколаївські області, в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача, який, в порушення ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», допустив незаконне зменшення його стажу з 46 до 42 повних років.

- зобов'язати відповідача виконати певні дії для поновлення його порушеного права на врахування страхового стажу відповідно фактичних відомостей персоніфікованого обліку на підставі ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

- визнати неправомірними дії відповідача, який, в порушення ст.124 Конституції України, відповідно до якої, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, не виконує ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014р., якою роз'яснено період перерахунку основної пенсії постраждалих від Чорнобильської катастрофи громадян, який виконується на підставі ст.56 діючого Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», шляхом підвищення на 1% заробітку саме за кожний повний рік страхового стажу.

- зобов'язати ГУ ПФУ в Миколаївській області виконати певні дії для поновлення його порушеного права на підвищення основної пенсії на 23,24,25,26 % заробітку при відповідних розмірах стажу 43,44,45,46 повних років, та виконувати відповідне збільшення за кожний наступний рік стажу.

- визнати неправомірними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області який порушує особисті немайнові права позивача, шляхом поширення розміщеної у базі даних одержувачів пенсій офіційного інформаційного порталу ПФУ негативної, недостовірної інформації про позивача та членів його сім'ї.

- зобов'язати відповідача виконати певні дії для поновлення порушених особистих немайнових прав його та його дружини ОСОБА_2 - спростувати негативну, недостовірну інформацію, шляхом розміщення у базі даних одержувачів пенсій офіційного інформаційного порталу ПФУ достовірної інформації про одержувачів пенсії, наступного тексту: Пенсію призначено відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи».

- визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Миколаївській області в частині відмови у поновленні порушеного права позивача - постраждалого від Чорнобильської катастрофи застрахованого громадянина, на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених діючим у 2014 році законодавством у підвищеному розмірі, відповідно до обов'язкового для усіх суб'єктів владних повноважень рішення ВСУ від 10.06.2008р.

- зобов'язати відповідача належним чином переглянути його скаргу від 05.02.2014р. та виконати певні організаційно розпорядчі дії, якими:

- письмово зобов'язати Територіальне управління ГУ ПФУ в Миколаївській області припинити протиправні дії та виконати приписи діючого у 2014 році законодавства в частині законного обчислення заробітку позивача за період з липня 2000 року по 31.03.2014р., з застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2011,2012,2013 роки (2700,98 грн.), у порядку, зазначеному у діючій на 01.04.2014р. редакції ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV»;

- письмово зобов'язати територіальне управління відповідача припинити протиправні дії та виконати приписи діючого у 2014 році законодавства в частині законного перерахунку з 01.04.2014р. пенсії відповідно до його заяви та заробітку, обчисленого з застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2011,2012,2013 роки (2700,98 грн.);

- письмово зобов'язати територіальне районне управління відповідача виконати обов'язкове для усіх суб'єктів владних повноважень рішення ВСУ від 10.06.2008р., відповідно до якого, на підставі приписів ст.56 закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи», підвищити, призначити до виплати та виплачувати з 01.04.2014р. повний розмір пенсії, підвищений на 25% середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, який становить 8139,92 грн.;

- письмово зобов'язати територіальне управління ГУ ПФУ в Миколаївській області доплатити не виплачені щомісячні суми обчисленої та підвищеної пенсії за минулий з 01.04.2014р. період.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем порушуються його права, які були захищені постановами Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2013р. та Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013р., а саме ухиляється від виконання вказаних постанов. Також позивач зазначає, що на офіційному інформаційному порталі ПФУ відповідачем поширено завідомо неправдиву інформацію про нього та його дружину.

Протокольною ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.09.2014р. у якості 3-ї особи залучено Управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м.Миколаєва.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.12.2014р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015р., у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 17.03.2016р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 23.12.2014р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015р., справу направлено на новий розгляд до суду 1-ї інстанції.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 11.05.2017р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.04.2017р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, та розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 (18.11.1951 р.н.) є пенсіонером, особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2013р. (по справі №2а-2772/11412) скасовано постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 01.07.2011р. та визнано протиправними дії посадових осіб Управління ПФУ в Корабельному районі м. Миколаєва щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу 01.01.2011р. відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом пільгового підвищення розмір пенсійних виплат на 22% врахованого заробітку, використаного для обчислення пенсії відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при врахованому страховому стажі 42 повних роки та відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Такох суд 2-ї інстанції зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити з 01.01.2011р. відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом пільгового підвищення розмір пенсійних виплат на 22 % врахованого заробітку, використаного для обчислення пенсії відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при врахованому страховому стажі 42 повних роки та відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013р. (по справі №2а-3/11/1414) скасовано постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.05.2011 року. Скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №1212-Б-07 від 25.11.2010р. в частині залишення без задоволення вимоги скарги ОСОБА_1 від 28.10.2010р. щодо виплати додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, та вимоги щодо підвищення розміру пенсійних виплат на 21% заробітку за 21 рік понаднормативного стажу згідно із ч.2 ст.56 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеної до категорії 2, передбаченої ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13.05.2008р. по 22.07.2011р., з врахуванням вже здійснених виплат. Зобов'язано Управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії зі збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік роботи понаднормативного стажу, згідно з ч.2 ст.56 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 13.05.2008р., з врахуванням вже здійснених виплат. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013р. постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013р. (по справі №2а-3/11/1414) змінено. Зобов'язано УПФ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 2, передбаченої ст.51 Закону №796-XII у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеної частиною першою ст.28 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008р. по 22.07.2011р. з урахуванням здійснених виплат. В решті постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013р. залишено без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014р. було роз'яснено постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013р. А саме, роз'яснено, що Управління ПФУ у Корабельному районі м. Миколаєва відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зобов'язано провести перерахунок ОСОБА_1, який з 13.05.2008р. продовжує працювати, щомісячної доплати до пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % його заробітку за кожний рік роботи понад 20 років та провести відповідні доплати до пенсії за період з 13.05.2008р., з урахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо повного не виконання зазначених вище судових рішень від 04.09.2013р. та від 14.11.2013р., позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог і з невірно обраного способу позивачем захисту свого порушеного права.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, з урахуванням висновків ухвали Вищого адміністративного Суду України від 17.03.2016р., погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, як слідує зі змісту вимог ч.ч.9,10 ст.267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом 10-ти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною 2 статті 162 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.267 КАС України та ст.2 цього Кодексу, позов, який направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій суб'єкта владних повноважень з інших підстав, що не пов'язані з належним виконанням судового рішення.

Так, уважно дослідивши вищезазначені рішення судів, позовні вимоги та матеріали даної справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що заявлені позивачем у даному адміністративному позові вимоги частково (за пунктами 1,2,3,4,7,8) фактично стосуються невиконання або неналежного виконання постанов Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2013р. та Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013р.,

По справі встановлено, що 02.06.2003р. позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в порядку, визначеному Законом України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004р. розмір пенсії перераховано відповідно до Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачу було здійснено перерахунок пенсії зі збільшенням її на 1% заробітку за кожен рік понаднормового стажу починаючи з 13.05.2008р.

До того ж, як видно з матеріалів справи, відповідачем також було нараховано позивачу і додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008р. по 22.07.2011р., як громадянину, що має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, в зв'язку із тим, що в Державному бюджеті відсутні кошти, передбачені для виплати надбавок зазначеній категорії громадян відповідач не має можливості виконати вказані виплати. Фактична виплата коштів буде здійснена за умови фінансування Державним бюджетом відповідних видатків.

Разом з тим, як вбачається з вищезазначених норм КАС, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах повинен розглядатися в порядку ст.276 КАС України з додержанням певної процедури та порядку, а заявлений позивачем позов не відповідає приписам зазначеної ст.276 цього Кодексу.

У зв'язку з вказаним, колегія суддів приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) постанов Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.09.2013р. та Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013р., то відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції і щодо відмови у задоволені іншої частини позовних вимог (т.б. п.п.5,6) ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію, розміщену на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особа, зокрема, має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Постановою правління ПФУ від 30.07.2015р. №13-1 затверджено положення «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів ПФУ».

Вказаними положеннями постанови передбачено, що веб-портал електронних послуг ПФУ - сукупність програмно-технічних засобів, що забезпечують оперативне приймання, обробку, зберігання та передачу інформації під час надання послуг громадянам, а електронна пенсійна справа - сукупність інформації, яка обробляється на базі централізованих інформаційних технологій.

Як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалось вище, з 02.06.2003р. позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в порядку, визначеному Законом України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», а з 01.01.2004р. розмір пенсії перераховано відповідно до Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, оскільки на електронному порталі ПФУ відображається зведена інформація щодо призначення пенсії позивача, то відповідно відсутні і підстави вважати таку інформацію про призначення позивачу пенсії у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» недостовірною.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст. 11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.В. Лук'янчук

К.В. Кравченко