Справа № 823/948/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року справа № 823/948/17 м. Черкаси

15 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

встановив:

15 червня 2017 року до суду з позовною заявою звернулося Головне управління ДФС у Черкаській області, в якій просить стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1 (адреса 19603, Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, вул. Щорса, 141) податковий борг в сумі 50000 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у звязку з несплатою ОСОБА_1, який є власником автомобіля Volkswagen Caravelle (T5) та Audi Q7 транспортного податку, в останнього на підставі винесених податкових повідомлень-рішень № 6-13 та № 7-13 від 30.06.2016, рахується заборгованість в сумі 50000 грн.

Представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідач, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, проте згідно наданих письмових пояснень щодо задоволення адміністративного позову заперечував, оскільки податкові повідомлення-рішення контролюючого органу № 6-13 та № 7-13 від 30.06.2016 є неузгодженими, а тому транспортний податок не підлягає сплаті. При цьому також зазначено, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в той час, коли відповідно до розрахунку вартості транспортного засобу, вартість належного йому автомобіля Volkswagen Caravelle (T5), 2015 року випуску, об'єм двигуна 1968 куб. см., колір чорний, кузов WV2ZZZ7HZFH67078 був придбаний за ціною 897666 грн., тобто є меншим ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, в звязку з чим останній не може бути обєктом оподаткування.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що згідно до свідоцтва серії СХТ № 025137 про реєстрацію транспортного засобу з 18.04.2015 позивач є власником автомобіля марки Audi Q7, державний номерний знак НОМЕР_2, обєм двигуна 2967 куб. см., згідно свідоцтва серії СХТ № 270934 про реєстрацію транспортного засобу з 11.07.2015 позивач також є власником автомобіля марки Volkswagen Caravelle, державний номерний знак НОМЕР_3, обєм двигуна 1968 куб. см.

Черкаською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 № 6-13, яким позивачеві визначено податкове зобовязання по транспортному податку за 2016 рік в сумі 25000 грн. 00 коп. та від 30.06.2016 № 7-13, яким позивачеві визначено податкове зобовязання по транспортному податку за 2016 рік в сумі 25000 грн. 00 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 в адміністративній справі № 823/1395/16 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, адміністративний позов задоволено повністю, зокрема - визнано протиправним та скасувано податкові повідомлення-рішення Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.06.2016 №6-13, №7-13.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Черкаської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської обєднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Тобто, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 в адміністративній справі № 823/1395/16, з урахуванням ст. 254 КАС України, набрала законної сили 02.09.2017 - відомості ЄДРСР.

Суд також враховує положення ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 255 КАС України, якими передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються і не оспорюються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з ст. 1 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, яким шляхом викладення в новій редакції статей 265-267 Податкового кодексу України, було введено транспортний податок з фізичних осіб.

Так, відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

Отже, об'єктом оподаткування є автомобілі, що використовуються до 5 років і середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

При цьому, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2017 в адміністративній справі № 823/1395/16, яка набрала законної сили, зазначено, що контролюючий орган неправомірно нарахував ОСОБА_1 суми транспортного податку у 2016 році, а тому податкові повідомлення-рішення від 30.06.2016 № 7-13 та № 6-13, яким позивачу визначено податкове зобовязання по транспортному податку за 2016 рік підлягають до скасування.

Пунктом 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України ).

Згідно пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

ПП. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 Податкового кодексу України).

Суд звернув увагу, що згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, оскільки податкове зобовязання визначене позивачем, не узгоджене у звязку з відкликанням податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги (ст. 60 Податкового кодексу України), туму у відповідача відсутнє зобовязання, яке б визначалося податковим боргом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не належать до задоволення.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2017