Справа № 826/1531/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 листопада 2017 року № 826/1531/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Юніком Технології» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) до товариства з обмеженою відповідальністю «Юніком Технології» (далі - відповідач, ТОВ «Юніком Технології») про стягнення коштів з наявних рахунків платника податків у банках у розмірі 755 169,42 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем в установлені законодавством строки не сплачені узгоджені суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідач у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову чи пояснень, доказів щодо заявлених позовних вимог на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові не надав, як і не надав заяви про визнання позову.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Юніком Технології» взяте на податковий облік в органах державної податкової служби 17.03.2005 за № 6555 та перебуває на обліку у ДПІ в Оболонському районі м. Києва.

Згідно Свідоцтва № 200032794 від 15.03.2012, виданого на заміну втраченому свідоцтву № 100316981 від 02.01.2011, ТОВ «Юніком Технології» є платником податку на додану вартість.

В період з 09.04.2012 по 13.04.2012 ДПІ в Оболонському районі м. Києва проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Юніком Технології» () повноти обчислення та своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Віп Союз» () за період з 01.08.2011 по 31.08.2011, за результатами якої складено акт від 23.04.2012 № 146/22-10/33346943.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 23.05.2012, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 332 073,00 грн., з яких сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 221 382,40 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 110 691,20 грн.;

№ від 23.05.2012, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 254 589,76 грн., з яких сума грошового зобов'язання за основним платежем складає 254 589,76 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, відповідач оскаржив їх до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2012 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2012, позов задоволено: скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 23.05.2012 № , № .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.02.2016 скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2012 залишено без змін.

Таким чином, постанова суду від 12.12.2012, в порядку ст. 254 КАС України, у вказаній справі набрала законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, суми грошових зобов'язань, визначених оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями, проведені в нарахування до карток особових рахунків відповідача з відповідних податків, що ведуться контролюючим органом.

Окрім того, згідно облікової картки відповідача у останнього обліковується переплата з податку на прибуток у розмірі 14 164,82 грн.

Таким чином, сума заборгованості складає з податку на додану вартість у розмірі 418 545,41 грн. (за основним платежем - 332 073,60 грн. та пеня - 86 471,81 грн.) та з податку на прибуток в розмірі 336 624,01 грн. (за основним платежем - 240 424,94 грн. (254 589,76 грн. - 14 164,82 грн.) та пеня - 96 199,07 грн.).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Враховуючи те, що грошові зобов'язання згідно податкових повідомлень-рішень, які в судовому порядку не скасовані та набули статусу узгоджених, однак не сплачені в повному обсязі у встановлений строк, суд приходить до висновку про визнання таких податкових зобов'язань податковим боргом.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що позивачем направлено податкову вимогу від 10.03.2016 № 401-17, яка направлена відповідачу засобами поштового зв'язку.

Окрім того, винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 10.03.2016 №3173/10/26-54-17-25.

Суд зазначає, що доказів оскарження податкової вимоги відповідачем не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджено, що нараховані грошові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями, які визнано правомірними, на час розгляду справи не сплачені в добровільному порядку.

Відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату вказаних грошових зобов'язань відповідачем не надано.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що відповідачем у встановлений судом строк та станом на день розгляду справи не надано заперечень проти позову та не спростовано доводів позивача щодо наявності податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення по справі в порядку скороченого провадження про задоволення адміністративного позову.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 183-2, 256 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Юніком Технології» () кошти в розмірі 755 169,42 грн. з наявних рахунків у банках.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя І.А. Качур