Справа № 337/3009/17(2-а/337/227/2017)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 року справа № 337/3009/17(2-а/337/227/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними, покладання зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік;

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2015 рік;

- зобовязати Відповідача перерахувати пенсію за віком з 01.01.2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2012-2014 р.р.) забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією;

- зобовязати Відповідача виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплаченої страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2015 рік.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови Позивачу в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012, 2013 та 2014 роки у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати Позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2012 -2014 роки) та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 27.01.2017 року. Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити Позивачу грошову допомогу, передбачену п. 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2015 рік. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача судовий збір у розмірі 640.00 грн.

Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що удом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя з 18.10.2003 року. Протоколом № 60502 від 04.12.2003 року їй була призначена пенсія за вислугою років. Оскільки позивачка працювала, що не заперечується відповідачем, виплата їй пенсії не здійснювалася.

У зв'язку з тим, що позивачка досягла пенсійного віку, 29.07.2015 року вона звернулась до управління з заявою про переведення з пенсії за вислугою років на пенсію за віком.

Розпорядженням № 4908 від 05.08.2015 року Позивачу була призначена пенсія за віком з 29.07.2015 року.

27.06.2017 року Позивач звернулась до УПФУ з заявою про перерахунок їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2012, 2013, 2014), крім того просила призначити та виплатити їй грошову допомогу, у розмірі 10 мінімальних пенсії станом на день її призначення, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2015 рік.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя від 18.07.2017 року за № 190/М-9, Позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії та виплаті грошової допомоги.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що що при визначенні розміру пенсії за віком обґрунтовано застосований показник середньої заробітної плати за 2007 рік та відсутні підстави у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, відповідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону, пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені Позивачем позовні вимоги відповідають приписам чинного законодавства та є обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за цим Законом, на інший, при якому показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким яким він був на час призначення пенсії.

Як свідчать встановлені обставини справи, 18.10.2003 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

В свою чергу, 29.07.2017 року Позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

При цьому, на переконання пенсійного органу, Позивач має право на переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення пенсії за віком вперше, що зумовлює необхідність застосування приписів ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та застосування показника заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а саме за 2007 рік.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення ст..55 Закон України Про пенсійне забезпечення передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком Позивач звернулась вперше.

Вказана позиція також кореспондується з правовою позицією Верховного суду України, визначеній в постанові від 29.11.2016 року.

Отже, в даному випадку призначення пенсії за віком Позивачу здійснюється вперше, у звязку з чим при здійсненні розрахунку розміру її пенсії мають бути застосовані приписи ст..40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Що стосується можливості виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж частини 1 статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років"

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій повязується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як свідчать встановлені обставини справи, Позивач, на час звернення з заявою про призначення пенсії, досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, та має страховий стаж 39 років.

Також, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент виникнення у Позивача права на пенсію, вона не отримувала будь-якого іншого виду пенсій.

Отже, виходячи з зазначеного, відмова пенсійного органу у виплаті Позивачу грошової допомоги не ґрунтується на приписах чинного законодавства, що свідчить про наявність протиправного характеру в його діях.

Також, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при поданні адміністративного позову Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640.00 грн., що підтверджується квитанцією №1733 від 23.08.2017 року.

Отже, виходячи з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений судовий збір підлягає поверненню Позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

При цьому, посилання апелянта на відсутність в нього обовязку на відшкодування судових витрат з огляду на його звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними оскільки приписи чинного законодавства не визначають звільнення його від обовязку відшкодування понесених стороною судових витрат, у випадку якщо рішення ухвалене на її користь.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення, яким було вирішено спір по суті, було викладено судом першої інстанції в формі ухвали.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що залежно від кола питань, вирішених через ухвалений акт, судові рішення поділяються на постанови та ухвали.

Постанова це письмове рішення суду в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги адміністративного позову (пункт 12 частина перша статті 3 КАС України), тобто є вирішення судом спору по суті.

Ухвала це письмове або усне рішення суду в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання (пункт 13 частина перша статті 3 КАС України).

Отже, виходячи з того, що оскаржуваним судовим рішенням, суд першої інстанції по суті вирішив позовні вимоги, то належною формою викладення вказаного рішення є постанова, що в свою чергу свідчить про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2017 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 197, ст. 198, ст. 202 ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя задовольнити частково.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2017 року скасувати та прийняти постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передували року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012, 2013 та 2014 роки у відповідності до ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2012 -2014 роки) та виплатити недоплачений її розмір, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше, починаючи з 27.01.2017 року.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу, передбачену п. 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2015 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 640.00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко