Справа № 815/3617/17
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3617/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Бойко О.Я.,
за участі:
секретаря судового засідання Белінського Г.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Осокіна С.Ю., за довіреністю,
представника відповідача Крилова М.В., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання дій протиправними зобов`язання прийняти рішення щодо визнання учасником бойових дій та видати посвідчення учасника бойових дій та нагрудний знак Ветеран війни-учасник бойових дій,-
СУТЬ СПОРУ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, в якому позивач просив:
1. Визнати протиправним рішення Комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних силах України від 16 березня 2017 р. про відмову у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій і скасувати його.
2. Зобов`язати зазначену Комісію Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій у Збройних силах України прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.
3.Зобов`язати Одеський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 посвідчення учасника бойових дій, нагрудний знак «Ветеран війни учасник бойових дій».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що комісією відповідача з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийнято рішення про відмову позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій.
На думку позивача вказане рішення є протиправним та необґрунтованим оскільки, наявні всі підстави для визнання його учасником бойових дій, а тому воно належить до скасування.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові (а.с.4-5).

Представник відповідачів у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав викладених у запереченні на адміністративний позов (а.с. 63-66).
В обґрунтування заперечення представник відповідачів зазначив, що позивачу було відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю архівного підтвердження участі у бойових діях або їх забезпеченні.
Отже, за відсутністю архівного підтвердження відомостей щодо участі в бойових діях на території інших держав особового складу військової частини НОМЕР_1 та безпосередньо участі у бойових діях ОСОБА_1 - відсутні підстави визнавати його учасником бойових дій у зв`язку з чим Комісією Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій було прийняте цілком обґрунтоване та законне рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. Так, суд, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 30.12.1969 р. по 20.12.1972 р. у військовій частині № НОМЕР_1 , яка з 09.08.1971 р. по 09.02.1972 р. знаходилася в Середземному морі на бойовій службі, на території Об`єднаної Арабської Республіки Єгипет під час бойових дій в цій країні.
26.01.2017 р. позивач надав відповідачу Комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій документи для визнання його учасником бойових дій, а саме: копію заяви ОСОБА_1 від 20.01.2017 р. до військового комісара Подільського ОМВК, щодо направлення документів до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію паспорту ОСОБА_1 ; копію військового квитка ОСОБА_1 ; копію довідки Архіву Військово-Морського Флоту від 12.12.2016 р. за №14620; довідка Архівного відділу від 22.12.2016 р. за №7930.
16.03.2017 р. засідання комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій протоколом №2 відмовила позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій. У зв`язку з відсутністю архівного підтвердження участі у бойових діях їх забезпеченні. На засідання комісії надавати тільки оригінали архівних довідок, а не їх копії (а.с.13).
Питання визначення статусу учасників бойових дій у Збройних Силах України врегульовано Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 № 3551-XII.

Статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно ч.2 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території.

З метою визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, згідно з п.2 наказу Міністерства оборони України від 07.05.2015 р. за №200, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14.05.2015 р. за № 531/26976, утворено комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України , військовій частині НОМЕР_2 та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 р. за №200 затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (надалі - Положення).

Згідно з п.9 Положення на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників за місцем їх реєстрації .

Відповідно до п.11 Положення, визначений перелік відповідних документів, на підставі яких Комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій. В свою чергу, згідно з п.15 Положення, документи, які подаються на розгляд Комісії готують відповідні кадрові органи або особисто заявник.

Згідно з п.17 Положення, рішення Комісії оформляється протоколом.

Суд встановив, що відповідно до копії витягу з протоколу засідання Комісії Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 16.03.2017 р за №2 позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю архівного підтвердження у часті бойових діях або їх забезпеченні.

В матеріалах справи наявна копія архівної довідки філії Центрального архіву (на Північному флоті) від 22.12.2016 за №7930/1, в якій зазначено, що в архівному відділі (на Північному флоті, г. Северноморск) відомостей про участь в бойових діях особового складу військової частини НОМЕР_1 та безпосередньо ОСОБА_1 не має. При цьому, у наведеній довідці запропоновано звернутись до філії Центрального архіву (Архів Військово-Морського Флоту) (а.с.61-62).

Також в матеріалах справи наявна архівна довідка філії Центрального архіву (Архів Військово - Морського Флоту) від 19.12.2016 р. за №14620, копію якої позивач надавав на розгляд Комісії в якій зазначено, що військова частина НОМЕР_1 перебувала на бойовій службі в Середземному морі у період проходження військової служби ОСОБА_1 , поряд з цим архівною установою було зазначено про відсутність відомостей щодо участі в бойових діях на території інших держав особового складу військової частини НОМЕР_1 та безпосередньо ОСОБА_1 (а.с.31).

Таким чином суд робить висновок, що за відсутністю архівного підтвердження відомостей щодо участі в бойових діях на території інших держав особового складу військової частини НОМЕР_1 та безпосередньо участі у бойових діях позивача відсутні підстави визнавати ОСОБА_1 учасником бойових дій, у зв`язку з чим відповідач Комісія Одеського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій було прийнято цілком обґрунтоване та законне рішення про відмову у визнанні учасником бойових дій.

Крім того, не можливо погодитись з твердженням позивача щодо тотожністю поняття «бойова служба» та «бойові дії». Відповідно до наданої позивачем копії архівної довідки Філії Центрального архіву (на Північному флоті) від 22.12.2016 р. за №7930/1, бойова служба (специфічне поняття, застосовується виключно на Військово морському флоті) це основний від бойової діяльності Військово-Морського Флоту та вища форма підтримання бойової готовності сил флоту в мирний час. Поняття «бойова служба» не тотожна поняттю бойові дії.

Також суд зазначає, що порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеранів війни учасник бойових дій» визначений Інструкцією про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків «Ветеран війни учасник бойових дій» та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 р. за №200, який зареєстрований Міністерстві юстиції України 14.05.2015 р. за №531/26976.

Згідно з п.2 зазначеної Інструкції, підставою для видачі посвідчення учасника бойових дій, нагрудного знака та листів талонів є рішення Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій або рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Відповідно до п.3 Інструкції, посвідчення учасника бойових дій, нагрудні знаки видаються громадянам із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил колишнім партизанам та підпільникам військовими комісаріатами Автономної Республіки Крим, обласними та Київським міським військовими комісаріатами за місцем їх реєстрації.

Суд зауважує, що за відсутністю відповідного рішення Комісії про визнання особи учасником бойових дій, військовий комісаріат не має повноважень та підстав для видачі посвідчення учасника бойових дій.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, з огляду на наведені факти та наявні докази в матеріалах справи суд робить висновок, що Одеський обласний військовий комісаріат діяв в межах наданих повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства при прийнятті рішення про відмову у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 69-71, 94, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2017 року.

Суддя О.Я. Бойко

У задоволенні адміністративного позову відмовити

20 листопада 2017 року.