Справа № 823/1141/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року справа № 823/1141/17

12 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати наказ від 29.06.2017 №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.».

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом був прийнятий наказ від 29.06.2017 №1073, яким з підстав, визначених у пункті 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

Позивач стверджує, що вказаний наказ є протиправним, у звязку з тим, що після вручення відповідного наказу про проведення вищезазначеної перевірки, позивачем було повідомлено про не допуск посадової особи контролюючого органу до проведення перевірки. Крім того, посадову особу контролюючого органу повідомлено про факт втрати документів за 2014-2015 роки. Проте, незважаючи на прохання позивача скласти акт про не допуск до перевірки представник відповідача відмовився скласти відповідний документ.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, на обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що перевірка була призначена у звязку з тим, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено аналіз дотримання Камянським відділенням Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області вимог чинного законодавства щодо прийняття податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску за результатами документальних перевірок та обставина, що стосовно осіб, які проводили документальну перевірку позивача, розпочато службове розслідування. При цьому, відповідач стверджує, що оспорюваний наказ за формою та змістом відповідає встановленим Податковим кодексом України вимогам, у тому числі містить всі обовязкові реквізити, тому у позивача не було підстав для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

29.06.2016 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято наказ №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.», яким серед іншого призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності, єдиного соціального внеску за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2015, у термін з 30.06.2017 по 06.07.2017.

Оскаржуваним наказом також зазначено, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено аналіз дотримання Камянським відділенням Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області вимог чинного законодавства щодо прийняття податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплдати єдиного соціального внеску за результатами документальних перевірок.

За результатами проведеного аналізу встановлено, що податкові повідомлення-рішення Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.12.2016 № 000114600, яким ФОП ОСОБА_5 збільшено суму адміністративного штрафу у розмірі 510 грн.; № 00011860, яким збільшено позивачу суму грошового зобовязання з ПДВ на загальну суму 444 328 грн. 85 коп. № 000115600, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 594 677 грн. 04 коп.; № 000117600, яким збільшено суму грошового зобовязання з військового збору на загальну суму 20 464 грн. 51 коп., № 000111600 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в сумі 12 540 грн. 30 коп.; вимога Головного управління ДФС від 06.02.2017 Ф-000000006 про сплату боргу (недоїмки) на суму 165 394 грн. 72 коп., № 00000005 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в сумі 24 654 грн. 27 коп., прийняті на підставі акту перевірки від 18.11.2016 № 196/23-16-13/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015», який не є носієм доказової інформації щодо фактів встановлених перевіркою порушень.

Крім того, на виконання наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 19.06.2017 № 1011 «Про призначення службового розслідування» та з метою перевірки фактів порушення працівниками Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області вимог чинного законодавства при прийнятті податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування наказом Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.06.2017 № 48 «Про порушення дисциплінарного провадження», порушено дисциплінарне провадження стосовно головного ревізора-інспектора Камянського відділення Смілянської обєднаної державної податкової інспекції - ОСОБА_6

Отже, як на підставу для проведення перевірки наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.06.2017 №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.» містить посилання на підпункт 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Тобто, судом встановлено, що підставою для проведення перевірки та прийняття оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.06.2017 №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.» стало те, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено аналіз дотримання Камянським відділенням Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області вимог чинного законодавства щодо прийняття податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску за результатами документальних перевірок та обставина, що стосовно осіб, які проводили документальну перевірку позивача у листопаді 2016 року, розпочато службове розслідування.

Проте, позивач вважає, що контролюючий орган не мав правових підстав для призначення та проведення перевірки, а тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з абзацом першим пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Отже, документальна позапланова виїзна перевірка платника податків проводиться виключно у випадку наявності принаймні однієї з підстав, визначених у статті 78 Податкового кодексу України, та за умови пред'явлення посадовими особами контролюючого органу направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки

Судом встановлено, що підставою для проведення перевірки та прийняття оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.06.2017 №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.» стало те, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено аналіз дотримання Камянським відділенням Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області вимог чинного законодавства щодо прийняття податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску за результатами документальних перевірок та обставина, що стосовно осіб, які проводили документальну перевірку позивача у листопаді 2016 року, розпочато службове розслідування.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач мав визначені у підпункті 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Щодо тверджень позивача стосовно не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, суд вважає за необхідне звернути увагу на такий аспект даної справи.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5. статті 78 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до абзацу 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, наказу на перевірку та службового посвідчення або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Отже, недотримання контролюючим органом будь-якої з умов призначення та проведення перевірки зумовлює виникнення у платника податків права не допустити посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.

Як встановлено з матеріалів справи, копію оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.06.2017 № 1073, а також видане відповідно до нього направлення на перевірку від 29.06.2017 № 1048/23-00-13-0124 до початку перевірки вручено позивачу, про що свідчить відмітка на вказаному направленні.

Тобто, фактично позивач допустила посадову особу Головного управління ДФС у Черкаській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Проте, перевірка не була розпочата у звязку з наданням позивачем листа від 29.06.2017 № 2/06-2017 про втрату документів за 2014-2015 роки, про що 30.06.2017 в присутності позивача складено відповідний акт про неможливість розпочати перевірку.

Вказані вище обставини, у судовому засідання підтвердив і допитаний у якості свідка - заступник начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7, якому направленням від 29.06.2017 № 1048/23-00-13-0124 надано повноваження здійснити перевірку позивача.

Разом з тим, Головним управлінням ДФС у Черкаській області складено акт від 30.06.2017 № 190/23-00-13-03/НОМЕР_1 «Про не забезпечення збереження документів бухгалтерського та податкового обліку за 2014-2015 роки», яким платника повідомлено про порушення п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України.

Крім того, враховуючи вказані обставини, наказом від 04.07.2017 № 1082 перенесено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, у звязку із втратою документів з 30.06.2017 до дати відновлення та надання відповідних документів, але не більше 90 календарних днів.

Тому, суд критично ставиться до аргументів позивача щодо протиправності оспорюваного наказу з посиланням на ту обставину, що позивач фактично не допустив посадову особу контролюючого органу до проведення перевірки.

Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що під час розгляду справи встановлено, що спірний наказ від 29.06.2017 № 1073 реалізований контролюючим органом шляхом початку проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

З огляду на встановлені обставини суд зазначає, що згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, платник податку який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

З урахуванням викладеного, вимоги платника податків про визнання протиправним та скасування наказу на проведення перевірки можуть бути задоволені лише у тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

В іншому разі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідний наказ вичерпав свою дію у звязку з його реалізацією, а його скасування не буде мати наслідком відновлення порушених прав платника податків.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, суд зазначає, що наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права особи. Після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Тобто, у разі проведення контролюючим органом незаконної перевірки, за наслідками якої контролюючий орган прийняв рішення, яким визначив платнику податків суму податкового зобовязання та/або штрафних санкцій, скасування наказу на проведення перевірки (визнання протиправними дій щодо проведення перевірки тощо), не матиме правових наслідків у вигляді захисту прав такого платника податків, адже таке право підлягає захисту шляхом пред'явлення позову про скасування рішення контролюючого органу, прийнятого за результатами такої перевірки.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного наказу від 29.06.2017 №1073 «Про скасування рішення та проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_5К.».

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 86, 94, 159 163, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 20.11.2017.