Справа № 179/1704/15-а(2-а/183/145/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 179/1704/15-а(2-а/183/145/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів: Чумака С. Ю., Шальєвої В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року у справі №179/1704/15-а за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобовязання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.12.2015 року звернулась до Магдалиновського районного суду Дніпропетровської області з позовом до пенсійного органу, в якому просила:

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в переведенні на пенсію по втраті годувальника після померлого чоловіка із числа ліквідаторів 1 категорії,

- зобовязати відповідача нараховувати та виплачувати їй пенсію у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії після померлого чоловіка, як передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, починаючи з 01.05.2015 року, до моменту припинення права на отримання даного виду пенсії.

Ухвалою Магдалиновського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2017 року адміністративну справу передано за підсудністю Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебувала на обліку Управлінні Пенсійного фонду в Магдалинівському районі Дніпропетровської області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 12 березня 2015 року.

28.12.2013 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2, який за життя перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Магдалинівському районі Дніпропетровської області та мав статус та отримував пенсію, як особа, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, мав другу групу інвалідності, повязану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Розмір пенсії ОСОБА_2 на грудень 2013 року складав 5003,75 грн..

04 серпня 2014 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка

Пенсійним органом позивачу з 04 серпня 2014 року призначено пенсію по втраті годувальника в розмірі 759,20 грн., призначено компенсацію за втрату годувальника в розмірі 113,88 грн. Загальний розмір пенсії позивача склав 949,00 грн. (а.с.16-зворіт).

З тексту адміністративного позову вбачається, що позивач протягом 2014-2015 року неодноразово зверталась до відповідача щодо нарахування та виплати їй пенсії по втраті годувальника з розрахунку 50% від розміру пенсії чоловіка, отримуваної на час смерті.

Пенсійний орган листом від 06 квітня 2015 року відмовив у такому перерахунку та зазначив, що позивачу розрахунок пенсії по втраті годувальника проведено у відповідності до закону, розмір пенсії складає 1354,30 грн.. До пенсії також призначено щомісячну компенсацію за втрату годувальника, померлого внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розрахованої виходячи з положень постанови Кабінету міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 в розмірі 113,88 грн. Станом на 01 квітня 2015 року загальний розмір пенсії в разі втрати годувальника становить 1468,18 грн..

Позивач не погодилась з таким розрахунком призначеної їй пенсії, та оскаржила дії відповідача щодо розрахунку пенсії до суду.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань, а саме: пунктом 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року №1210, визначений мінімальний розмір пенсії, який становить на одного непрацездатного члена сімї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV пенсія у звязку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сімї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сімям пенсіонерів пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж заробітку, з якого обчислювалась пенсія годувальника. Сімям тих пенсіонерів, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 69 цього Закону, пенсії обчислюються із заробітку, з якого було проведено або могло бути проведено перерахунок пенсії годувальника.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» , особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до постанови Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії членам сімї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Виходячи з наведених законодавчих норм, пенсії у звязку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

Виходячи зі змісту наведених норм, в даному випадку отримання пенсії позивачем у звязку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначено померлому годувальнику - чоловіку позивача, а відтак відповідачем розрахунок пенсії ОСОБА_1 проведений невірно, у звязку з чим позовні вимоги належать задоволенню.

Щодо строку, з якого належить провести такий перерахунок, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, який становить шість місяців. Цей строк обчислюється, якщо не встановлено інше, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення свого права позивач знала з моменту призначення їй пенсії по втраті годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом 21.12.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, що бере участь у справі.

Позивач в адміністративному позові взагалі не ставить питання про поновлення строку на звернення до суду, та згідно тексту позову та доданих до нього документів, колегія суддів не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом.

Таким чином, позовні вимоги належать задоволенню за шість місяців, що передували моменту звернення з позовом до суду, тобто з 21.06.2015 року.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року у справі №179/1704/15-а задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2017 року у справі №179/1704/15-а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у відповідності до вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Зобовязати Новомосковське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у звязку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника ОСОБА_2, починаючи з 21.06.2015 року з урахуванням фактично отриманих виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва