Справа № 404/4834/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4834/17
Номер провадження 2-а/404/490/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними, а винесену постанову серії АР №440618 від 26.07.2017 року незаконною,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з адміністративним позовом до заявленого субєкта оскарження, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії Ар №440618 від 26.07.2017 року відносно ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач наполягав на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, в судове засідання не зявився, надав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надав до суду письмові заперечення проти позову, просить відмовити повністю в його задоволені.

Сторони викликались, в останнє судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає вирішенню заявлених вимог.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини:

26.07.2017 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії АР №440618 у справ про адміністративне правопорушення, відповідно до якої того ж дня о 13 годині 55 хвилин, по вулиці Небесної Сотні, 9 в місті Кременчук, позивач керував транспортним засобом «MAN L2000» державний номерний знак НОМЕР_1, водій порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена) розділу 33 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача, позивач подав до суду вказаний адміністративний позов.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.09.2017 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у м. Кременчук Департаменту патрульної поліції.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Відповідно до вимог п.п. 8.4. заборонні дорожні знаки (додаток 1 ПДР) запроваджують або скасовують певні обмеження.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Не є істотним та не впливає на оцінку доказів по справі, зокрема і на винуватість чи відсутність провини водія, «Місце вчинення» чи «місце розгляду» справи про адміністративне правопорушення. Неприйнятним буде звільнення винної особи від адміністративної відповідальності лише за цим критерієм.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при оформленні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечений в суді при оскарженні дій та рішень заявленого субєкта владних повноважень.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУПАП вважається закінченим з моменту зупинки. Таким чином після зупинки керованого ним транспортного засобу, не мають значення наступні дії водія.

Згідно з поясненнями позивача, які викладені в адміністративному позові, підставою зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України було розвантаження товару.

В копії ТТН відсутня інформація про одержання вантажу вантажоодержувачем та відсутні дані та підпис позивача. Таким чином, пояснення позивача про необхідність зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України для розвантаження вантажу не можуть бути прийняті судом.

Правилами дорожнього руху України встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких дія дорожнього знаку 3.34 не поширюється на відповідні транспортні засоби, а саме таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу) та транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

Позивачем ні на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, на до адміністративного позову не додано належних доказів, що він є водієм таксі або рухався за встановленим маршрутом та здійснив зупинку у визначеному для цього місці.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.122 КУпАП, наявності складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Приведені норми чинного законодавства України дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Враховуючи викладене, суд констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог до інспектора про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора протиправними, а винесену постанову серії АР №440618 від 26.07.2017 року незаконною - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4