Справа № 804/3702/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 804/3702/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 22.08.17

відповідача: - ОСОБА_3, дов. від 22.08.17

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2015 Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» звернулось з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС , в якому просило:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20107 від 09.12.2015;

- визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600565/1 від 09.12.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством заявлено до митного оформлення товар та подано митну декларацію з усіма необхідними документами для підтвердження митної вартості товару за ціною договору, проте відповідачем безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів з застосуванням резервного методу визначення митної вартості та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що виявлені Митницею розбіжності впливають на числові значення складових митної вартості товарів та не підтверджують обраний позивачем метод її визначення у розумінні ст.53 МК України, в звязку з чим витребування відповідачем додаткових документів здійснено за наявності визначених законом правових підстав.

Не погодившись з постановою суду, ПАТ «ДМК» подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що на підставі наданих декларантом документів, які відповідають вимогам ч.2 ст.53 МК України, з урахуванням умов поставки товару, Митниця мала можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідність витребувати додаткові документи.

Разом з тим, скаржник зауважує, що відповідач витребував у позивача додаткові документи за всім переліком, передбаченим ч.3 ст.53 МК України, безвідносно перевірки саме тих обставин, які ним розцінені як суттєві розбіжності, що свідчить про формальний підхід Митниці до перевірки правильності заявленої митної вартості, і ненадання декларантом цих додаткових документів використав для прийняття спірних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови від 09.12.2015.

Крім того, скаржник зазначає, що, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач застосував другорядний метод 2-ґ, але рішення відповідача не містить жодних переконливих доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи ч.3 ст.57 МК України, зокрема ані методу визначення щодо ідентичних товарів, ані методу щодо подібних (аналогічних) товарів. При цьому відповідачем свою позицію вмотивовано відсутністю в інформаційних ресурсах Митного органу даних щодо митного оформлення ідентичних або подібних товарів за ціною договору, тобто за основним методом.

Дніпропетровська митниця проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, наполягаючи на тому, що зафіксовані в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів розбіжності свідчать, що декларантом надано неповні відомості щодо митної вартості товару та не надані додаткові документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару в повному обсязі згідно з ч.3 ст.53 МК України, внаслідок чого Митницею здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної у митного органу та прийнято рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу у відповідності з вимогами ст.64 МК України.

Представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримано правові позиції по суті спору, надані додаткові письмові пояснення на обґрунтування як доводів апеляційної скарги, так і заперечень. Представники сторін, посилаючись на наявність судових рішень, залучили до справи відповідну судову практику.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2015 між ПАТ «ДМК» (Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Русская горно-металлургическая компания», Москва, РФ (Продавець) укладений контракт № 15-0835-12 (далі - Контракт) на поставку залізорудного концентрату, руди залізної агломераційної (далі - Товар) виробництва ВАТ «Стойленский ГОК»; орієнтовна сума Контракту 3 000 000 000 руб. (т.1, а. с.35-38).

Тобто ПАТ "ДМК " купує у постачальника ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» Товар, виробником якого є ВАТ «Стойленский ГОК» (м.Старий Оскол, РФ).

Відповідно до п.п.1 п.1 Контракту Продавець зобовязується передати Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються даним Контрактом, Додатками (Специфікаціями) і Додатковими угодами, що є невідємною частиною даного Контракту.

Згідно положень п.п.2.3, 2.4 п.2 Контракту якість Товару підтверджується сертифікатами якості, видними виробником; сертифікати якості видаються окремо за кожним маршрутом; в сертифікатах якості зазначається Виробник, дата відвантаження, вантажоодержувач, найменування Товару, відвантажена кількість, зміст заліза, вологи та кремнезему.

У п.п.2.6 п.2 Контракту зазначено, що походження Товару підтверджується сертифікатом походження форми СТ-1.

Відповідно до положень п.п.4.1, 4.2 п.4 Контракту поставка товару на адресу Покупця здійснюється залізничним транспортом; умови поставки визначаються в Специфікаціях (Додатках) у відповідності з умовами Інкотермс в редакції 2010 р., якщо інше не зазначено у Специфікаціях (Додатках).

Згідно п.3.4 п.3 Контракту узгодження ціни на місяць відвантаження в період дії даного Контракту здійснюється щомісячно шляхом підписання Сторонами відповідної Додаткової угоди.

У Додатку № 11 від 29.10.2015 до Контракту (т.1, а. с.39) визначено:

п.1 - Сторони домовились, якщо фактичний зміст Fе в товарі, що постачається буде більше або менше базового вмісту Fе 66 %, базова ціна сировини збільшиться або зменшиться пропорційно фактичному вмісту Fе. Надбавка або знижка до базової ціни сировини складає 25,98 рублів РФ за 1 % Fе, частки у пропорції;

п.2 фактичний зміст Fе у Товарі визначається на підставі сертифікатів якості, виданих Виробником;

п.4 умови поставки: DAP станція Соловей/Тополі Україна згідно з Інкотермс в редакції 2010 р.;

п.6 Вантажовідправник - ВАТ «Стойленский ГОК» (м.Старий Оскол, РФ).

Також згідно з даним Додатком № 11 ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» зобовязалось поставити ПАТ "ДМК" залізорудний концентрат в кількості 60 000 тон за ціною 2092,35 рублів РФ за тону.

08.12.2015 декларантом Товариства за митною декларацією № 110010000/2015/023000 заявлено до митного оформлення залізорудний концентрат (з вмістом F203 66 %, 66,1%, 66,2 %, 66,7 %) за ціною 2096,9 рублів РФ за тону, тобто митна вартість Товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано документи, детально перераховані в оскарженій постанові суду, серед яких: рахунки-фактури (інвойси) разом з додатками до них (т.1, а. с.40-61); залізничні накладні (т.1, а. с.62-80); рахунки від виробника до продавця (т.1, а. с.81-87); відомості про відстань перевезення; сертифікати про походження товару (т.1, а. с.88-107); сертифікати якості (т.1, а. с.109-115); листи ПАТ «ДМК» (т.1, а. с.116-125).

За результатами здійсненого відповідачем митного контролю виявлено розбіжності в документах, поданих для митного оформлення позивачем, в звязку з чим на підставі ч.ч.3, 4 ст.54 МК України у позивача витребувані додаткові документи.

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім жабам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки «о сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом № 062Д/3416 від 09.12.2015 декларантом направлено Митниці висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 3814 від 08.12.2015 (т.1, а. с.129) та повідомлено про неможливість надання інших додаткових документів протягом десяти календарних днів, та, що документи будуть надані в установлений законом термін згідно ч.8 ст.55 МК України.

Однак, 09.12.2015 Дніпропетровською митницею винесено:

- рішення про коригування митної вартості товару № 110010000/2015/600565/1, яким митну вартість Товару визначено за резервним методом (на підставі наявних у митниці відомостей) у розмірі 2,9098 рублів РФ за кг за резервним методом (т.1, а. с.29, 30);

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20107 (т.1, а. с.25-289).

Крім того, позивачем товар випущений у вільний обіг та надані фінансові гарантії сплати різниці між сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумами митних платежів, обчислених згідно з митною вартістю товару, визначеною відповідачем, шляхом внесення грошової застави у розмірі вищезазначених різниць.

Не погодившись з вищевказаними рішенням та карткою відмови Дніпропетровської митниці, ПАТ "ДМК" звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «ДМК» підлягає задоволенню з таких підстав:

З положень статті 55 МК України вбачається, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

За статтею 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Стаття 64 МК України визначає резервний метод визначення митної вартості, згідно з ч.ч.1, 2 якої у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як зазначає відповідач, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору в випадку з ПАТ « ДМК» в грудні 2015 року через те, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МК України, і тому відповідачем застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів 2(ґ) - резервний.

При цьому відповідачем зазначається, що здійснення контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено, не могло бути застосовано, оскільки посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами, а, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе203 - в середньому від 66 %, 66,1 %, 66,2 %, 66,7%) від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 та МД № 110010000/2015/020301). Враховуючи цю інформацію та враховуючи фактичні якісні показники оцінюваної партії Товару за наданими декларантом сертифікатами, мину вартість Товару визначено Митницею на рівні 2,9098 руб.РФ/кг (за метод 2ґ) (а. с.31, див. на зв.).

Частина 6 статті 54 МК України містить певний перелік підстав, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Так, відповідно до п.п.1-3 частини 6 статті 54 МК України (в редакції на момент прийняття спірного рішення) митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Згідно з п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналіз наведених норм свідчить, що у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини для витребування додаткових документів, ненадання яких унеможливлювало б визначення саме митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

За приписами ч.2 ст.53 МК України митну вартість товарів підтверджують лише наступні документи:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності ч.4 ст.53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

В свою чергу, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 58 МК України визначає метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, згідно з ч.ч.4, 5, 8 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не повязані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі обєктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За певними положеннями ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, повязаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Так, відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товару №110010000/2015/600565/1 від 09.12.2015 наведено про виявлення наступних розбіжностей у документах, поданих декларантом під час процедури митного оформлення, які слугували підставою для витребування у декларанта додаткових документів (т.1, а. с.29, див. на зв., 30):

1. Товар імпортовано за Контрактом, Додатком № 11, що заявлений декларантом ПАТ "ДМК" як непрямий, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару. Проте, договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів, приєднаних до ЕМД, декларантом не наданий.

Колегія суддів розглядаючи наведене обґрунтування відповідача, зазначає, що дійсно, з описаних документів, поданих до митного оформлення декларантом, вбачається: виробником та відправником Товару є ВАТ «Стойленский ГОК», Продавцем за Контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12, укладеним позивачем, являється ТОВ «Русская горно-металлургическая компания». Тобто вказаний Контракт є посередницьким, а не прямим, як вірно вказано митним органом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Тобто необхідність витребування договору з третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, не є сама по собі свідченням наявності розбіжностей. Необхідність надання такого документу може мати місце лише у випадку витребування додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі виявлення у документах саме тих розбіжностей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що митний орган не вказав яка саме невідповідність (розбіжність) виявлена у даному випадку, обмежившись лише доводами стосовно визначення Контракту як посередницького.

2. З посиланням на п.6.1 Контракту, Митницею встановлено, що станом на дату подачі МД від 08.12.2015 № 110010000/2015/023000 оплата оцінюваного товару повинна бути здійснена, але банківські платіжні та бухгалтерські документи до Митниці не надано.

У п.6.1 Контракту визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначені специфікаціями до контракту.

В свою чергу, згідно з п.6 Додатку № 11 до Контракту умови оплати: 100 % оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення (т.1, а. с.39).

Разом з тим, положеннями п.4 ч.2 ст.53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару визначаються як обовязкові для підтвердження митної вартості товарів лише у разі, якщо рахунок сплачено.

При цьому вказана норма не ставить необхідність надання банківських платіжних документів щодо оплати товару в залежність від настання строків оплати цього товару по договору (контракту).

Отже, наявність обовязку покупця по договору оплатити у певний строку товар при ненаданні банківських платіжних документів до митного оформлення товару (після настання вказаного строку), не може бути свідченням розбіжності, яка впливає на митну вартість такого товару.

3. Відповідно до названого Контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2092,35 руб. РФ/т при вмісті Fе 66 %. В залежності від збільшення або знижки фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 25,98 руб. РФ/т за 1 % Fе долі в пропорції. Отже, відповідно до зазначеного середня вартість одиниці оцінюваного товару заявлена на рівні 2,0969 руб. РФ/т.

За даними гр.23 «Документы, приложенные отправителем» скан-копій залізничних накладних, приєднаних до МД від 08.12.2015 № 110010000/2015/023000 (а. с.56, 57), наявні товаросупровідні документи, що надавались відправником (ВАТ «Стойленский ГОК»), в т. ч. рахунок-фактура та декларація країни експорту від 30.10.2015 № 10101100/301015/0001384.

Декларантом надано до митного оформлення рахунки контрактоутримувача (т.1, а. с.40-61), де вартість Товару вказувалась в залежності від вмісту Fе, визначеного з посиланнями на сертифікати якості (F203 66 %, 66,1%, 66,2 %, 66,7 %) за ціною 2096,9 рублів РФ за тону, тобто митна вартість Товару була відповідно до сертифікатів якості (т.1, а. с.109-115), що виставлений в рамках зовнішньоекономічного Контракту на умовах поставки DAP ст.Соловей/Тополі.

Також надано рахунки виробника, що виставлені в рамках Контракту, що видало ВАТ «Стойленський ГОК», що виставлені покупцю ООО «Русская горно-металлургическая компанія» для відправки отримувачу ПАТ «ДМК» в рамках контракту 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 27.10.2015 № 16 (т.1, а. с.81-87). Рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки (ОАО «Стойленський ГОК» ). Крім того, рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fе та посилання на відповідний сертифікат якості, але ціна товару незалежно від вмісту Fе визначена рахунками виробника на рівні 1450 руб.РФ/т (за контрактом).

З цього Митницею зроблено висновок, що оскільки рахунки виробника не містять відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначеному рахунку розраховується на умовах EXW, і, ймовірно, у рахунках виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 27.10.2015 № 16, що до Митниці не надавався, тому незрозуміло, відносно якого вмісту Fе така ціна визначена.

Тобто Митницею зроблено висновок, що рахунок виробника та рахунок контрактоутримувача містять вартість оцінюваного товару, визначену відносно різної базової ціни, що залежить від вмісту Fе. І за відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числової і заявленої митної вартості.

Колегія суддів зазначає про необґрунтованість цих доводів відповідача з огляду на наступне:

Дійсно, у рахунках-фактурах контрактоутримувача (т.1, а. с.40-61) міститься ціна Товару та посилання на сертифікати якості, видані ВАТ «Стойленський ГОК», в яких, в свою чергу, вказано: «залізо загальне» 66 %, 66,1%, 66,2 %, 66,7 % (т.1, а. с.109-115). А в рахунках виробника (ВАТ «Стойленський ГОК») міститься ціна Товару 1450 руб. РФ/т., вказана «база заліза» 66 %, 66,1%, 66,2 %, 66,7 % і, водночас, також міститься посилання на номери вищевказаних сертифікатів якості (т.1, а. с.81-87), які надавались до митного оформлення декларантом Товариства (т.1, а. с.109-115).

При цьому відповідачем проігноровані вищенаведені положення п.п.2.3, 2.4 п.2 Контракту та п.1 Додатку № 11 від 29.10.2015 до даного Контракту, з яких вбачається, що сертифікатами якості підтверджується саме якість Товару, з зазначенням, крім іншого, змісту заліза, при цьому, фактичний зміст Fе в Товарі, що постачається буде більше або менше базового вмісту Fе 66 % і базова ціна сировини збільшиться або зменшиться пропорційно фактичному вмісту Fе.

За таких обставин колегія суддів не вважає зазначену встановлену Митницею розбіжність такою, що може свідчити про невірно визначену позивачем митну вартість Товару.

4. За умовами Контракту, Додатку № 11 від 29.10.2015, визначено умови поставки DAP ст.Соловей/Тополі Україна згідно з Інкотермс в редакції 2010 р., які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення на кордоні України.

Митний орган зазначає, що в порушення п.10 ст.58 МК України позивачем не надано документів, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів.

Так, згідно п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

За п.4 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

В свою чергу, у розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Мінфіну України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Отже, для встановлення необхідності/відсутності необхідності підтвердження декларантом транспортної складової у митній вартості товару шляхом надання документів щодо понесених витрат на транспортування такого товару, слід виходити з умов поставки, передбачених Контрактом.

Як зазначено вище, умови поставки Товару - DAP ст.Соловей/Тополі.

За умовами DAP (Інкотермс 2010 р.) продавець за контрактом зобов'язаний за власний рахунок укласти контракт про перевезення товару, одержати будь-яку експортну ліцензію і виконати всі митні формальності, необхідні для експорту товару та для його перевезення через будь-яку країну та надати товар у розпорядження покупця на транспортному засобі, що прибув, готовим до розвантаження у названому місці призначення. Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару до названого місця.

Тобто за умовами поставки DAP витрати на транспортування несе продавець товару і дані витрати включені до вартості товару, тому ненадання позивачем документів, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваного Товару, є цілком обґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставним встановлення Митницею необхідності підтвердження Товариством транспортної складової митної вартості Товару з огляду на ті умови поставки, які визначені сторонам Контракту.

5. Посилаючись на Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами і - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників і служб держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав рішенням № 5/32 від 13.09.2001, Митницею встановлено, що зазначені вище надані рахунки-фактури контрактоутримувача та виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами і - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників і служб держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав рішенням № 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав-учасниць Співдружності, далі - Положення), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.

Так, згідно п.п.1, 2 даного Положення (мовою оригіналу): «Настоящее Положение применяется таможенными органами государств участников Содружества Независимых Государств (далее - государства СНГ) в отношении товаров, которые вывозятся или следуют транзитом через таможенную территорию этих государств, в том числе в отношении товаров, перемещение которых начинается или заканчивается за пределами государств - участников СНГ.

Настоящее Положение устанавливает обязательное проставление на транспортных и коммерческих документах (далее - перевозочные документы) печатей и штампов таможенных органов (далее - отметки таможни) государств СНГ при вывозе товаров, а также таможенных органов государств СНГ в местах пересечения таможенных границ при перемещении товаров автомобильным, железнодорожным, авиационным, водным видами транспорта и при смешанном перемещении».

За приписами п.4 Положення (мовою оригіналу) «Для целей настоящего Положения под перевозочными документами подразумеваются только те из них, которые используются при перемещении товаров всеми без исключения государствами СНГ, а именно:

а) транспортный документ, содержащий базовую информацию об условиях и характере перемещения, а также основные качественные и количественные характеристики перемещаемого товара:

- при перемещении железнодорожным транспортом - накладная СМГС, по форме, установленной Соглашением о международном железнодорожном грузовом сообщении (СМГС), действующем с 1 ноября 1951 г.).

б) коммерческий документ, содержащий исчерпывающую информацию о стоимостных характеристиках перемещаемого товара, необходимых для целей таможенного контроля и оформления и использующийся при перемещении всеми указанными видами транспорта. В качестве коммерческих документов могут использоваться счета-фактуры, счета-проформы и иные документы, используемые во внешнеэкономической практике».

При цьому у пункті 3 Положення зазначено, що «Унифицированный порядок проставления отметок таможни в перевозочных документах предназначен для идентификации документов, предоставляемых таможенному органу для целей таможенного контроля и оформления, а также идентификацию перемещаемых товаров и повышение эффективности борьбы с нарушениями таможенных правил и контрабандой на таможенных территориях государств СНГ путем предотвращения замены перевозочных документов».

Так, колегія суддів встановила, що на наданих позивачем залізничних накладних, які є транспортними документами, міститься відмітка митних органів як Російської Федерації, так і України (т.1, а. с.62-80), а тому порушення Товариством вищевказаного Положення не мало місця.

Таким чином, досліджені колегією суддів виявлені Митницею розбіжності (невідповідності) свідчать про те, що у митного органу відсутні обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів у позивача.

При цьому відповідачем, як субєктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено, що надані позивачем основні документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність визначення Митницею митної вартості Товару за резервним методом, в звязку з чим спірні рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600565/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації № 110010000/2015/20107 від 09.12.2015, прийняті Дніпропетровською митницею, підлягають скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16 з прийняттям нової постанови про задоволення позову ПАТ «ДМК».

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16 задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 р. у справі № 804/3702/16 скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову

Скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20107 від 09.12.2015, прийняту Дніпропетровською митницею ДФС.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600565/1 від 09.12.2015, прийняте Дніпропетровською митницею ДФС.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства « Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Є. Дзержинського» судові витрати у сумі 2756 грн,.та 3031, 60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко