Справа № 718/2146/17
Суддя: Мінів О. І.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№718/2146/17
Провадження№2-а/718/55/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 рокуКіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, мотивуючи тим, що 10 вересня 2017 р. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП в м.Львові, на автодорозі Західний обхід, М-10-01 4 км., за що відповідачем винесено постанову, згідно якої він начебто не скористався покажчиком повороту перед перестроюванням під час об`їзду перешкоди, чим порушив вимоги п.9.2 Б ПДР. Відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вважає, що інспектором УПП м.Львова ОСОБА_5 винесено оскаржувану постанову без фактичного з`ясування всіх обставин справи та дослідження доказів, при цьому не враховано його пояснень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому просить поновити строк оскарження даної постанови, оскільки працівники поліції на місці події розяснили йому право на оскарження постанови, однак з їх слів він зрозумів, що оскаржувати слід до ОСОБА_4 патрульної поліції м.Львові, а не до суду. Так, 13.09.2017 року він оскаржив постанову від 10.09.2017 року до ОСОБА_4 патрульної поліції м.Львова, і тільки після цього, коли отримав відповідь про порядок оскарження 21.09.2017 року, він звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом 27.09.2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позов підтримав повністю, просив визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови. При цьому пояснив, що 10.09.2017 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався по автодорозі західний обхід м.Львова в правій смузі, а попереду автомобіль Фольцваген. Водій автомобіля Фольцваген включив правий покажчик повороту та звернув вправо, звільнивши йому смугу руху заздалегідь, а тому продовжив рух прямо, не здійснюючи жодних маневрів, оскільки смуга руху була вільною. Вважає постанову такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки жодним належним доказом не підтверджується його протиправна поведінка та вина у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач, а також представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції в м.Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явились, скерував суду письмові заперечення проти адміністративного позову, вважає позов безпідставним, оскільки інспектор Клімович Н.В. встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку, що водій ОСОБА_3 порушив п.9.2Б ПДР, не скористався покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, за що складено постанову 10.09.2017 року про скоєння останнім адміністративного правопорушення за ч.2ст.122 КУпАП. Просив справу розглядати в його відсутність. (а.с. 20-25)

Вислухавши позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача, докази долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, встановлена приписами вищезазначеної статті презумпція вини суб'єкта владних повноважень зобов'язує останнього у разі не згоди з повідомленими позивачем у заяві обставинами спростувати їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (статті 121, 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови серія БР №235566 інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №2 УПП у м.Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 10.09.2017 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги п.9.2Б ПДР, а саме за те, що останній керуючи транспортним засобом не скористався покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, обїздом перешкоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у звязку із чим застосовано стягнення у вигляді штрафу 425 грн. (а.с.6)

Відповідно до п.9.2 Б Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Позивач, у підтвердження своїх позовних вимог, посилається на те, що він рухався по автодорозі в правій смузі, а попереду автомобіль Фольцваген, водій якого включив правий покажчик повороту та змістився вправо заздалегідь, звільнивши йому смугу руху, а тому він продовжив рух прямо, не здійснюючи жодних маневрів, не перестроювався, не виконував поворотів, оскільки смуга руху була вільною .

Судом встановлено, що на підтвердження доказів правомірності складання постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст .122 КУпАП, відповідачем надано відео з нагрудної камери поліцейского.

Однак, при дослідженні відео в судовому засіданні, не встановлено, що позивач, обїжджав перешкоду, виконував маневр повороту, чи розвороту, чи перестроювання на вказаній ділянці дороги, при цьому не скориставшись покажчиком повороту відповідного напрямку. (а.с.26)

Розмова інспектора та позивача після зупинки транспортного засобу, а також доводи відповідача про підтвердження ОСОБА_3, в ході такої розмови, вчинення ним порушення, не можуть бути розцінені судом як підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами та дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні постанови серія БР №235566 за ч.2 ст.121 КпАП України від 10.09.2017 року неналежним чином з'ясував всі обставини події, не надав докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд також вважає, що причини пропуску строку позивачем на оскарження даної постанови слід визнати поважними, а тому відповідно до ст.289 КУпАП, суд вважає необхідним поновити даний строк за заявою позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 158-163, 167,289 КАС України, ст. ст. 9, 245, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задоволити.

Поновити пропущений строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР № 235566 від 10.09.2017 року.

Скасувати постанову інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону № 2 УПП у м. Львові Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 серії БР № 235566 від 10.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладеня адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.І. Мінів