Справа № 757/5016/17-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/5016/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Гладун Х.А.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського Володимира Вікторовича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського Володимира Вікторовича про визнання дії протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського В.В. серії АР № 588573 від 04.01.2017 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122 КУпАП, визнати дії вказаної посадової особи незаконними та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського Володимира Вікторовича № АР 558573 від 04 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 04 січня 2017 року інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевським В.В. відносно ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 588573 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з якої вбачається, що 04 січня 2017 року о 21 годині 14 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Гарнізонна, 4-А у м. Хмельницький здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» із додатковою табличкою 7.2.2. «Зона дії 150 м.», чим допустив порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною першою ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу за адресою по вул. Гарнізонна, 4-А у м. Хмельницькому, а не за місцезнаходженням Управління патрульної поліції. Крім того, відповідачем, не було роз'яснено позивачу його права та обов'язки, не було оголошено, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, відповідачем не додано доказів вимірювання дистанції знаходження автомобіля позивача в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що свідчить про обґрунтованість позовних вимог тому постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню. Однак, позовні вимоги в частині визнання дій інспектора протиправними та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки не належать до компетенції суду при розгляді даної справи.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пп. в п.8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на: заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до вимог пункту 3.34 п. 3 Розділу 33 Правил дорожнього руху до заборонних дорожніх знаків відноситься дорожній знак - «Зупинку заборонено», яким забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

При цьому, згідно п.3.43 ПДР зона дії знаків 3.1 - 3.15, 3.19 - 3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33 - 3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34 - 3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Зона дії знаків може бути зменшена: для знаків 3.34 - 3.37 - табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці їх зони дії дублюючих знаків 3.34 - 3.37 з табличкою 7.2.3.

У відповідності до Правил дорожнього руху табличка 7.2.2 «Зона дії». позначає: зону дії заборонних знаків 3.34 - 3.37, а також довжину одного або декількох розташованих один за одним зупинкових майданчиків.

Згідно п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (додаток 4) на розгляд справи.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваної постанови позивач 04 січня 2017 року о 21 годині 14 хвилин, керуючи автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Гарнізонна, 4-А у м. Хмельницькому здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» із додатковою табличкою 7.2.2. «Зона дії 150 м.», чим допустив порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, відповідальність за що передбачена частиною першою ст. 122 КУпАП.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначено статтею 246 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено статтею 254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 2 р.ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. Разом з тим, у випадку, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, доводи суду першої інстанції про те, що постанова про адміністративне правопорушення повинна бути розглянута уповноваженою посадовою особою Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому за місцезнаходженням Управління патрульної поліції, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

За правилами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

З матеріалів справи, а саме з відеозапису з нагрудної камери відповідача вбачається, що позивач здійснив зупинку у зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» із додатковою табличкою 7.2.2. «Зона дії 150 м.» (а.с. 30).

За правилами частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною першою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як свідчить відеозапис з нагрудної камери відповідача, Інспектор патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевський В.В. до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення роз'яснив права позивачу та повідомив про можливість скористатись юридичною допомогою.

Вказане свідчить про необгрунтованість висновків суду першої інстанції про позбавлення позивача скористатись своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Також колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що позивачем було здійснено вимушену зупинку у зв'язку з погіршенням стану його здоров'я, що передбачено п.1.10 Правил дорожнього руху, з огляду на наступні обставини справи.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивачем, під час зупинки в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не було ввімкнено аварійну світлову сигналізацію або, яка у відповідності до п.9.9а Правил дорожнього руху повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі або встановлено знак аварійної зупинки згідно п. 9.10 Правил дорожнього руху.

Під час з'ясування відповідачем обставин зупинки позивача у зоні дії знаку 04.01.2017 з 21 год. 13 хв. по 21 год. 18 хв. згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водій знаходився у транспортному засобі, у зв'язку з чим не відповідають дійсності пояснення позивача про ті обставини, що він у зв'язку з різким погіршенням здоров'я купував ліки для себе, тому був змушений здійснити вимушену зупинку, оскільки згідно фіскального чеку №186 ТОВ «Хмельницька міська перша аптека» купівля лікарських засобів здійснена 04.01.2017 об 21 год 14 хв. (а.с. 11).

При цьому, колегія суддів критично відноситься до пояснень позивача про невідповідність часу зазначеного на відеозаписі дійсному часу доби, оскільки останній не повідомив працівників поліції про вказані обставини, не заявляв відповідного клопотання та не надав до суду доказів, як того вимагає стаття 71 КАС України.

Вказані обставини не були доведені позивачем відповідно до вимог частини першої статті 71 КАС України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, вимушена зупинка не була обумовлена, як встановлено вище, станом здоров'я учасника дорожнього руху, тому підстав вважати таку зупинку позивача як вимушену не має законних підстав.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що видимість знаку « 3.34 «Зупинку заборонено» із додатковою табличкою 7.2.2. «Зона дії 150 м.» не була обмежена, оскільки вулиця згідно відеозапису була достатньо освітлена для учасників дорожнього руху.

Посилання позивача на фото, долучені до матеріалів справи, які зроблені останнім про обмежену видимість знаку « 3.34 «Зупинку заборонено», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з вказаних знімків не можливо встановити час, місце та обставини здійснення фотознімків (а.с. 12-13).

При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не було виміряно відстань від дорожнього знаку до місця зупинки позивача, оскільки транспортний засіб знаходився в зоні дії знаку « 3.34 «Зупинку заборонено» із додатковою табличкою 7.2.2. «Зона дії 150 м.» в декількох метрах від нього та безпосередньо в місці зупинки громадського транспорту (посадковий майданчик).

Під час перегляду в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відеозапису позивач на місці скоєння правопорушення не заперечував, що його автомобіль стоїть в зоні дії знаку та під час складення відповідачем постанови про адміністративне правопорушення не заявляв жодних клопотань про проведення відповідних замірів відстані від дорожнього знаку, для з'ясування обставин знаходження автомобіля поза зоною дії знаку « 3.34 «Зупинку заборонено».

Таким чином, з огляду на наявні у матеріалах справи документи, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення вчинене позивачем, відсутні.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що Інспектор патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевський В.В. діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно та у встановленому законом порядку, відтак наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та відмови в частині задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського Володимира Вікторовича - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції Погожевського Володимира Вікторовича про визнання дії протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити в частині задоволення позовних вимог.

В решті - постанову Печерського районного суду міста Києва від 14 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб