Справа № 425/2943/17
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року Провадження №2-а/425/183/17

Справа №425/2943/17

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участю секретаря Окрошко О.О.

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

10 листопада 2017 року позивач звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської щодо невиплати їй пенсії з 01 квітня 2017 року;

- зобов'язати Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області поновити їй нарахування та виплату пенсії з 01 квітня 2017 року;

- звернути постанову до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку у відповідача, але з квітня 2017 року пенсію не отримує. Ніяких рішень з приводу припинення виплати пенсії вона не отримувала. В телефонному режимі в серпні 2017 року їй повідомлено, що виплата пенсії була припинена згідно списків від Служби Безпеки України. Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати їй пенсії протиправними, оскільки відповідач, не виплачуючи пенсію, порушує її конституційні права, отже вона звернулася з цим позовом до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позові просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заперечення, просила розглядати справу за відсутності представника відповідача.

В запереченнях проти адміністративного позову представник відповідача зазначила, що Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти них, зокрема, зазначає, що відповідно довідки від 28.09.2015 № 917009258, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, позивач має статус внутрішньо переміщеної особи. На підставі особистої заяви позивача від 12.10.2015 та за даними електронної пенсійної справи, позивач взята відповідачем на облік з 01.08.2014. Розпорядженням відповідача від 12.10.2015 № 4129, позивач отримує пенсію за віком з 01.08.2014 довічно. З 01.04.2017 позивачу припинена виплата пенсії на підставі наданих Держприкордонслужбою списків тривало відсутніх за місцем проживання одержувачів пенсій з числа внутрішньо переміщених осіб на період до одержання інформації про скасування довідки та/або результатів додаткової перевірки. 03.04.2017 позивач звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії через відділення АТ «Ощадбанк» з 01.04.2017. Дані позивача були передані для перевірки фактичного місця проживання до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області на підставі списку від 25.05.2017 № 388 складено акт, який розглянуто комісією з питань призначення (відновлення, відмовлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб та прийнято рішення від 09.11.2017 № 32 про відмову у відновленні пенсії. Окремого рішення про призупинення виплати пенсії позивачу відповідач не приймав. Окрім того, відповідач заперечує проти заявленої позивачем вимоги допустити негайне виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, у звязку з тим, що негайно виконуються постанови про стягнення коли сума коштів, що підлягає стягненню, визначена заздалегідь (а.с. 17-19).

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що за інформацією пенсійної справи ОСОБА_1, 01.04.2001 їй було призначено довічно пенсію за віком та за розпорядженням № 4129 від 12.10.2015 її було взято на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рубіжному з підстав «облік справи, призначеної в минулих роках» згідно її заяви від 12.10.2015 (а.с. 20).

Згідно копії паспорту позивача, її зареєстрованим місцем проживання є: Луганська область, місто Стаханов, вулиця Ростовська, будинок 21 (а.с. 5).

Згідно копії довідки від 28.09.2015 № 917009258 позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області. Тимчасова адреса місця проживання позивача: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Володимирська, 46/135. Ця довідка була видана позивачу 28 вересня 2015 року, дата закінчення дії довідки 28.09.2016 (а.с. 6).

12.10.2015 ОСОБА_1 звернулася до УПФУ в м. Рубіжному з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просить взяти її на облік, вид пенсії за віком (а.с. 22).

Згідно розпорядження № 4129 від 12.10.2015 УПФУ в м. Рубіжному, з 12.10.2015 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії за віком, призначеної в минулих роках, в звязку з обліком справи, та взято позивача на облік в управлінні (а.с. 20).

Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 з 01.04.2017 було призупинено виплату пенсії як внутрішньо переміщеній особі, що визнано представником відповідача у письмових запереченнях (а.с. 2, 16-19).

03.04.2017 позивач особисто звернулася до відповідача із заявою про поновлення їй виплати пенсії через відділення АТ «Ощадний банк України» з 01 квітня 2017 року, виплата якої була призупинена. Ця заява була отримана відповідачем 03.04.2017, що підтверджується відповідними відмітками на заяві (а.с. 29).

Згідно копії витягу з рішення № 32 від 09.11.2017 засідання комісії з питань призначення (відновлення, відмовлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті пенсії (а.с. 34).

Доказів про повідомлення позивача про підстави припинення їй виплати пенсії чи відмову в поновленні виплати пенсії за заявою позивача від 03.04.2017 відповідачем до справи не надано.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Судом встановлено, що позивачем до УПФУ було надано довідку від 28.09.2015 № 917009258, згідно якої позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в Управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, тимчасова адреса місця проживання позивача: Луганська область, місто Рубіжне, вул. Володимирська, 46/135, дата закінчення дії довідки 28.09.2016 (а.с. 6).

Відповідно п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 ( в редакції Постанови КМУ № 352 від 08.06.2016), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абзацом шостим цього пункту. Довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Отже, позивач з 28.09.2015 набула статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 917009258, доказів скасування цієї довідки відповідачем до справи не надано.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, в статті 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що виплата пенсії припиняється тільки за рішеннями двох субєктів територіального органу ПФУ або суду та лише з підстав, визначених у цій статті.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Рубіжанське обєднане УПФУ Луганської області не приймало жодних рішень про припинення (призначення, поновлення) виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2017 року, що вбачається з письмових заперечень представника відповідача та підтверджується копією пенсійної справи позивача.

Що стосується рішення № 32 від 09.11.2017 засідання комісії з питань призначення (відновлення, відмовлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Рубіжанської міської ради, суд вважає, що воно не є підставою для припинення виплати пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу 01.04.2017 були відсутні, встановлені ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для такого припинення.

Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення пенсії позивачу 01.04.2017 не існувало підстав, передбачених чинним законодавством для такого припинення, тому дії відповідача щодо невиплати пенсії позивачу є протиправними, доказів щодо правомірності своїх дій стосовно невиплати пенсії позивачу з 01.04.2017 представником відповідача до справи не надано.

В звязку з чим суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачу належної їй пенсії з 01.04.2017 за відсутності відповідного рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії - є неправомірними, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 49 зазначеного Закону України поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення йому виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому зокрема статтею 46 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 46 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Оскільки судом встановлено, що невиплата пенсії відповідачем позивачу з 01.04.2017 є протиправною, тому слід задовольнити вимоги позивача про зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.04.2017 року, із зобовязанням відповідача виплатити нараховані позивачу суми пенсії за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та визнати неправомірними дії Рубіжанського обєднаного УПФУ Луганської області щодо невиплати пенсії позивачу з 01.04.2017 року та зобовязати Рубіжанське обєднане УПФУ Луганської області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року за минулий час.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету, суд вважає необхідним допустити цю постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В звязку з тим, що судом було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи задоволення позову та звільнення відповідача від сплати судового збору за ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд покладає судові витрати за рахунок держави.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що роботу Донецького Апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 100, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати з 01 квітня 2017 року пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: Луганська область, місто Стаханов, вулиця Ростовська, 21; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; іпн НОМЕР_1).

Зобовязати Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області з 01 квітня 2017 року відновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: Луганська область, місто Стаханов, вулиця Ростовська, 21; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; іпн НОМЕР_1).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду виконується негайно у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Москаленко