Справа № 760/1390/17
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-790/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року Солом?янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Продан М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Афанасьєва Володимира Костянтиновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до заступника начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Афанасьєва Володимира Костянтиновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову, винесену Афанасьєвим В.К., в справі про порушення митних правил № 0734/101000014/2016 від 01 грудня 2016 року, якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Також просила стягнути з Державного бюджету України на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС на її користь, понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн. 00 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що вона 23 серпня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської ДФС ввезла на митну територію України транспортний засіб «Mercedes-Benz 230», державний реєстраційний номер Р.Литва JHF639 з метою транзиту (особисте використання».

05 жовтня 2016 року Житомирською митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил за № 0734/101000014/2016 по факту скоєння нею порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

01 грудня 2016 року заступником начальника Житомирської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Афанасьєвим В.К. було винесено постанову у справі про порушення митних правил за № 0734/101000014/2016, на підставі вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова складена неправомірно, з підстав порушення митницею процедури розгляду справи про порушення митних правил, які полягали у неналежному повідомленні позивача, що призвело до розгляду справи за відсутності позивача, незважаючи на те, що нею було повідомлено Житомирську митницю ДФС про неможливість прибути на розгляд справи про порушення митних правил, з огляду на що вона просила перенести розгляд справи.

Таким чином, із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та винесеною у її відсутність із порушенням вимог ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, письмово звернулася із клопотанням про розгляд справи за її відсутності або у порядку письмового провадження (а.с. 133).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надіслав письмові заперечення з проханням відмовити в задоволенні позову та розгляд справи проводити без участі представника митниці з урахуванням вказаного заперечення (а.с.а.с. 93-97).

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2016 року на адресу Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС надійшла службова записка заступника начальника митного посту «Північний» Димитращука О.П., щодо відсутності в ЄАІС ДФС (єдина автоматизована інформаційна система) інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України (а.с.а.с. 99-100).

Відповідно до вказаної службової записки 23.08.2016 року громадянкою України ОСОБА_1 в митному режимі «транзит» ввезено на митну територію України автомобіль марки MERCEDES-BENZ «230» кузов № НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2, однак ОСОБА_1 до теперішнього часу транспортний засіб за межі митної території України не вивезла, до митного орган не доставила, тим самим перевищила більше ніж на десять діб встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення.

На підставі вказаної службової записки, Житомирською митницею ДФС 08.09.2016 року на адресу Київської міської митниці ДФС було направлено відповідний лист з проханням опитати громадянку ОСОБА_1 про причини невивезення транспортного засобу MERCEDES-BENZ «230» кузов № НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 (а.с.а.с.101-102).

28.09.2016 року Житомирською митницею ДФС було отримано відповідь Київської міської митниці ДФС, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було викликано для надання пояснень, але остання запрошення отримала, на день написання відповіді не звернулася до Київської митниці для надання пояснень (а.с.а.с. 103-104).

Судом встановлено, що 05 жовтня 2016 року Житомирською митницею ДФС відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0734/101000014/2016, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. У вказаному протоколі було визначено дату та час розгляду справи - 01 грудня 2016 року о 10 годині 00 хвилин за адресою Житомирської митниці ДФС (а.с.а.с. 107-109).

Вказаний протокол було направлено ОСОБА_1 07.10.2016 року (а.с. 105), який отримано нею 12.10.2016 року, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 106).

З даних повідомлення вбачається, що 24 листопада 2016 року ОСОБА_1 повідомила Житомирську митницю ДФС про те, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0734/101000014/2016 та скористатись правами, визначеними статтею 478 Митного кодексу України. Разом з цим, у зв'язку з хворобою 01 грудня 2016 року о 10 годині 00 хвилин не може особисто бути присутньою при розгляді справи та просить перенести розгляд справи про порушення митних правил на іншу дату, про що її повідомити належним чином (а.с.а.с. 54-55).

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що Житомирською митницею ДФС завчасно та належним чином повідомлялось ОСОБА_1, про дату та час розгляду справи про порушення митних правил № 0734/101000014/2016.

ОСОБА_1., не було надано документів, на підтвердження поважності причин неявки на розгляд справи та будь-яких інших документів, які б стосувалися розгляду справи.

В результаті чого Житомирською митницею ДФС 01.12.2016 року було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0734/101000014/2016, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.З ст. 470 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок (а.с.а.с. 59-60).

З матеріалів справи, судом також встановлено, що 05.12.2016 року, вже після розгляду Житомирською митницею справи про ПМП № 0734/101000014/2016 та винесення відповідної постанови, на адресу Житомирської митниці ДФС від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про перенесення розгляду справи, у зв'язку із знаходженням останньої на дату розгляду справи на лікуванні, без підтверджуючих документів.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначені Митним кодексом України.

Порядок переміщення через митний кордон України товарів і транспортних засобів, митне регулювання, пов'язане з встановленням та справлянням податків і зборів, процедури митного контролю та оформлення, боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил, спрямовані на реалізацію митної політики України, становлять митну справу.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 72 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при перетинанні товарами і транспортними засобами митного кордону України; декларуванні товарів і транспортних засобів; повідомленні митного органу про намір здійснити переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України; здійсненні митними органами інших контрольних функцій відповідно до цього Кодексу.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов'язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Частиною третьою ст. 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до п. 25 ст. 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення;

Відповідно до ч. 1,3 ст. 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 93 Митного кодексу України встановлені вимоги до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, згідно вимог якої, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п. 10 ст. 4 Митного кодексу України дозвіл органу доходів і зборів - надання особі органом доходів і зборів усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України під котролем митного органу (ст.. 102 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 200 Митного кодексу України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 митного кодексу України.

Порушення митних правил та відповідальність за них регулюється главою 67 розділом ХVIII Митного кодексу України, статтею 458, якого, визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 460 Митного кодексу України визначені обставини, які виключають відповідальність за вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно ст. 468 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 489, 491 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Згідно ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до статті 498 Митного кодексу України, прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обов'язком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на те, що Афанасьєв В.К., розглянувши справу про порушення митних правил без присутності позивача, діяв не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законом України, не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, є безпідставними, оскільки сама процедура розгляду адміністративної справи про порушення митних правил була проведена з дотриманням законодавства .

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці зі сторони адміністративного суду в справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно статті 490 Митного кодексу України протоколи про порушення митних правил мають право складати посадові особи митних органів, які згідно з посадовими обов'язками мають таке право.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 27.09.2016 року (дата отримання нею листа-виклику від Київської міської митниці ДФС) до дня винесення Житомирською митницею ДФС постанови у справі про порушення митних правил № 0734/101000014/2016 - 01.12.2016 року, жодного разу не надано пояснень про причини порушення вимог ст. 95 Митного кодексу України, та не вивезення транспортного засобу MERCEDES-BENZ «230» кузов № НОМЕР_1, р.н. НОМЕР_2 за межі митної території України.

З огляду на вищевикладене позивач, ОСОБА_1, належним чином не скористалася наданими їй правами, не прийняла участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0734/101000014/2016 та не надала жодних пояснень або заперечень по факту порушення нею вимог ст. 95 Митного кодексу України.

Отже, враховуючи вимоги митного законодавства і обставини вчинення правопорушення, у митного органу було достатньо підстав для складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., про розгляд справи позивач належним чином повідомлений, таким чином при прийняті оспорюваного рішення митний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про порушення митних правил та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені доводи з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов про скасування постанови по справі про порушення митних правил № 0734/101000014/2016 від 01 грудня 2016 року є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 40, 45, 54, 57, 72, 90, 91, 93, 95, 102, 200, 255, 325, 381, 379, 458, 460, 467, 468, 470, 489, 490, 491, 495, 498 Митного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 9, 11, 70, 71, 159, 162, 163, 185, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У позові ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Афанасьєва Володимира Костянтиновича про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І. Кізюн