Справа № 822/3015/17
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3015/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року 11:45м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівМихайлова О.О. Тарновецького І.І. Петричковича А.І.
при секретарі за участі:Горбатюк І.С. позивача: ОСОБА_5, представника позивача: ОСОБА_6, представника третьої особи: Файчука А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей до Міністерства внутрішніх справ України , третя особа на стороні відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей подала до Хмельницького окружного адміністративного суду позов до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Міністерство внутрішніх справ України необгрунтовано та незаконно, на її думку, відмовило у погодженні клопотання про виплату їй та її дітям одноразової допомоги у зв'язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_9, який працював у міліції, отримав травму пов'язану із проходженням служби, яка стала підставою призначення йому першої групи інвалідності.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, повідомлений належним чином про дату, місце та час слухання справи. 21 листопада 2017 року до суду надійшли заперечення на позов та клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. З урахуванням думки учасників судового процесу судом було прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з підстави того, що таке клопотання було подано з порушенням відповідачем семиденного строку, встановленого статтею 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи те, що суд не визнавав явку представника відповідача обов'язковою, суд ухвалив розглянути справу за його відсутності.

Крім того, від Міністерства внутрішніх справ України надійшло клопотання про направлення справи за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Відповідач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що спір між сторонами стосується нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 18 КАС України місцевим судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, можна зробити висновок, що спори фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень щодо пенсійних і соціальних виплат, соціальних доплат, соціальних послуг, соціальної допомоги, соціального захисту та соціальних пільг розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними.

Однак, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до окружного адміністративного суду з вимогою про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності, пов'язаної з проходженням її чоловіком - ОСОБА_9 служби в органах внутрішніх справ України.

Вказана допомога не належить до числа вказаних в пункті 4 частини 1 статті 18 КАС України виплат, оскільки є одноразовою грошовою допомогою у зв'язку з настанням інвалідності внаслідок виконання ОСОБА_9 посадових обов'язків, відповідно до Закону України «Про міліцію».

У поданих до суду запереченнях відповідач позов не визнав, зазначив, що позивач не має права на виплату грошової допомоги у зв'язку зі смертю її чоловіка, оскільки її чоловік - ОСОБА_9 помер, перебуваючи на пенсії, а не на службі в органах внутрішніх справ.

Щодо виплати одноразової допомоги у зв'язку із встановленням ОСОБА_9 інвалідності, відповідач зазначив, що таке право не успадковується, а особисто ОСОБА_9 з рапортом про виплату не звертався.

До участі у справі судом було залучено ліквідаційну комісію Міністерства внутрішніх справ в Хмельницькій області у якості третьої особи на стороні відповідача.

У судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що одноразова грошова допомога виплачується працівникові міліції, якому встановлено інвалідність, але аж ніяк не членам його сім'ї.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши доводи відповідача та докази, наявні в матеріалах судової справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково з огляду на таке.

Суд встановив наступні обставини у справі.

Чоловік позивача - ОСОБА_9 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) 20.05.2015 року у зв'язку із хворобою.

21.05.2015 року Хмельницькою обласною МСЕК йому було довічно встановлено І групу інвалідності, причиною інвалідності є захворювання пов'язане з проходженням служби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 23.12.2015 року.

Членами сім'ї ОСОБА_9 є дружина - ОСОБА_5 (свідоцтво про одруження НОМЕР_2 від 25.05.2002 року), син - ОСОБА_10 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 01.03.2003 року), дочка - ОСОБА_11 (свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 06.12.2011 року).

На виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, ухвали Вінницького апеляційного суду від 25 травня 2017 у справі №822/472/17 Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області направило до Міністерства внутрішніх справ України висновок про призначення одноразової грошової допомоги, складений на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_9, у зв'язку з інвалідністю.

Міністерство внутрішніх справ України листом від 18 жовтня 2017 року №15/2-3713 повернуло матеріали без права на виплату одноразової грошової допомоги членам сім'ї померлого колишнього працівника міліції ОСОБА_9 Відмова обґрунтована тим, що ОСОБА_9 помер, перебуваючи на пенсії, а не на службі в органах внутрішніх справ.

На час виникнення спірних правовідносин, вони були врегульовані такими правовими нормами.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20 грудня 1990 року встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №850 від 21 жовтня 2015 року (набрала чинності 31 жовтня 2015 року), якою затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), згідно з п.2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, ОСОБА_9 набув право на отримання грошової допомоги у зв'язку із встановленням йому І групи інвалідності 21 травня 2015 року. Зазначена грошова допомога відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України повинна бути передана членам його сім'ї, а тому відмова Міністерства внутрішніх справ України від 18 жовтня 2017 року №15/2-3713 є протиправною.

Посилання відповідача та третьої особи на те, ОСОБА_9 помер, перебуваючи на пенсії, а не на службі в органах внутрішніх справ, не можуть бути підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки ці заперечення стосуються підпункту 1 пункту 3 Порядку №850 (допомога у зв'язку із загибеллю (смертю) працівника міліції), а позивач подала документи для отримання допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 (допомога у зв'язку із інвалідністю).

Щодо встановлення способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 8-11 Порядку №850 встановлений такий механізм:

1) Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ України в 15-денний строк з дня реєстрації матеріали;

2) Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови;

3) Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Враховуючи встановлену процедуру прийняття рішення про нарахування та виплату грошової допомоги, позовні вимоги про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України нарахувати та виплатити грошову допомогу задоволенню не підлягають. Разом з тим, відповідно до статті 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням пункту 3 статті 94 КАС України у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог сплачений позивачем судовий збір необхідно стягнути з відповідача відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 11, 71, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у погодженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги, складеного на підставі матеріалів працівника міліції ОСОБА_9

Зобов'язати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області повторно подати матеріали до Міністерства внутрішніх справ України про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України погодити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України подати до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення протягом 30 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 340 грн. 00 коп. (триста сорок грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2017 року 11:00

Головуючий суддя судді/підпис/ О.О. Михайлов І.І. Тарновецький А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя