Справа № 815/5152/17
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5152/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 год. 28 хв.

15 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Самокиш І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправними дії, скасування наказу №151 від 31.03.2017 року та зобов'язання затвердити проект землеустрою, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому позивач з урахуванням уточненого адміністративного позову просить:

визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га ріллі у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населених пунктів до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги;

скасувати наказ № 151 від 31.03.2017 р. Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про внесення змін до додатку наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року «Про затвердження переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги», в частині включення до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та передати ОСОБА_3 вказану земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, та відповідач за результатами розгляду його клопотання від 28.02.2017р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів) надав відповідь листом від 06.04.2017 р. (вих. №О-3326/0-2580/6-17), протиправно відмовивши у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав, що не передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), з посиланням на те, що вказану земельну ділянку включено до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути сформовані як окремі лоти для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушив його права, передбачені чинним законодавством України.

Від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшли письмові заперечення (а.с. 35-41), в яких відповідач зазначив, що частиною третьою статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок держаної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Відтак, адміністративний позов, на думку відповідача, є безпідставним, необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, тобто таким, що задоволенню не підлягає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області до судового засідання явку представника не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином та завчасно, будь-яких пояснень у справі від третьої особи не надходило.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в т.ч. з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

28.02.2017р. ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів) (а.с. 18).

До цього клопотання позивачем було додано копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера, викопіювання з схеми землекористування земельної ділянки громадянина ОСОБА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) (а.с. 19-20), посвідчення учасника бойових дій, довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності , суверенітету та територіальної цілісності України (а.с. 12, 16).

За результатами розгляду зазначеного клопотання Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на адресу позивача надіслано лист "Про надання відповіді" від 06.04.2017 р. (вих. №О-3326/0-2580/6-17), в якому зазначено, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р., затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у клопотанні ОСОБА_3. При цьому зазначено, що вказані обставини, з урахуванням вимог ч.3 ст.136 ЗК України, унеможливлювали задоволення клопотання позивача. Заявнику запропоновано визначитися з іншим місцем розташування земельної ділянки, обравши відповідну земельну ділянку та подати відповідне клопотання відповідно до вимог законодавства (а.с. 22).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «б» ч. 1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на норми Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Мінвстрів України №15 від 14.01.2015 р. та Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого Наказом Держгеокадастру №308 від 17.11.2016р., таким органом є відповідач Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями ч. 3 ст. 123 ЗК України.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих положень у системному їх зв'язку, суд дійшов висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не дотримано вимог ч. 3 ст. 123 ЗК України, ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо розгляду клопотання у місячний строк, враховуючи, що відповідь на клопотання позивача від 28.02.2017р. надано 06.04.2017 р. Протилежного відповідачем не доведено, належними та допустимими доказами не підтверджено. Пояснити суду, чому відповідь позивачу надано з порушенням встановлених законодавством строків, представник відповідача не зміг.

Судом встановлено, що у клопотанні позивача від 28.02.2017р. зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тобто вимоги ч. 6 ст. 118 ЗК України щодо таких клопотань ним дотримано.

Викопіювання з схеми розташування бажаної земельної ділянки містить посилання на адресу цієї земельної ділянки, на зазначеній схемі виділено її місце розташування (а.с. 19-20).

Таким чином, позивач при зверненні до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства подав всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України. Окрім того, в матеріалах справи міститься лист Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області від 10.02.2017р. № О-184/0-266/6-17 (а.с. 21), згідно якого Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області (яке безпосередньо підпорядковане відповідачу) надає відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою з позначенням місця розташування земельної ділянки на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Відтак, відповідачу було відомо про підготовку позивачем документів з метою отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населених пунктів).

При цьому, 29.03.2017р. (тобто після сплину строку, який встановлено законодавством України для розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) на підставі листа Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (який безпосередньо підпорядкований відповідачу) № 0-15-0.210-66/105-17 від 29.03.2017р. (а.с. 50) Відділ у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області пропонує земельну ділянку орієнтовною площею 33,24 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області для включення до переліку земельних ділянок державної власності, право оренди яких можливо виставити на земельні торги (в тому числі земельну ділянку, стосовно якої позивачем було подано клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність). 31.03.2017р. на підставі вищезазначеного листа відповідач прийняв наказ № 151 від 31.03.2017 р. «Про доповнення переліку земельних ділянок» (а.с. 52) та згідно п.1 зазначеного наказу доповнив перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку № 1, затвердженого наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» № 77 від 18.09.2014, земельними ділянками, визначеними Додатком № 1 цього наказу.

За змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України за результатами розгляду клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства відповідний орган може задовольнити таке клопотання або відмовити в його задоволенні.

Так, згідно листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.04.2017 р. (вих. №О-3326/0-2580/6-17) земельну ділянку, яку бажає отримати у власність позивач, включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, затвердженого наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області області №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на вказані у листі обставини, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч. 4 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч.3 ст.135 ЗК України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються, зокрема, перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами (ч.4 ст.135 ЗК України).

Статтею 136 ЗК України врегульовано питання добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу (ч.1 ст. 136 ЗК України).

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови (ч.2 ст. 136 ЗК України).

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (ч.3 ст.136 ЗК України).

Згідно ч.4 ст.136 ЗК України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає:

а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості);

б) державну реєстрацію земельної ділянки;

в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку;

г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї;

ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї;

д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки;

е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України;

є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок;

ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Твердження відповідача, зазначені у письмових запереченнях, що включення до переліку несформованих ділянок є необхідним кроком, який спрямований на резервування земельних ділянок до моменту укладання договору з виконавцем робіт із землеустрою з метою їх формування як об'єкта цивільних прав не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та відхиляються судом.

Так, згідно п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок № 1051), кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно п.30 № 1051 кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД,

де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою.

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі:

індексної кадастрової карти (плану);

даних, що містяться у Державному земельному кадастрі;

відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.

Тобто, Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку.

Між тим, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об'єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об'єктом цивільних прав.

В оскаржуваному наказі визначено функціональне використання спірної земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер - :01:001* (а.с. 52-53), тобто відповідачем вказано лише номер кадастрової зони, та номер кадастрового кварталу, а зазначення чотиризначного номеру земельної ділянки в межах кадастрового кварталу відсутнє.

Отже, спірна земельна ділянка площею 33,24 га на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) не має присвоєного кадастрового номера, тобто є несформованою.

Згідно ч. 2 ст.22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з ч.1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.2 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами у справі, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою державної власності (землі запасу), належить до земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер відсутній.

Судом встановлено, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14 зобов'язано Держземагентство України забезпечити надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (крім тих, що знаходяться у користуванні) для ведення фермерського господарства та особистого селянського господарства на конкурсній основі за результатами відкритих публічних земельних аукціонів, а також затвердження на регулярній основі та оприлюднення на офіційному сайті Держгеокадастру переліків земельних ділянок, що виставляються на земельні торги, за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб щодо таких земельних ділянок (а.с. 42-43).

На підставі наказу Держземагентства України від 15.10.2014 р. № 328 введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. (а.с. 44).

Згідно п. 2 Протоколу засідання колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р. № 2 "Про продаж прав на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на конкурентних засадах" прийнято рішення щодо: за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернень фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства та ведення особистого селянського господарства скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагантства України переліки земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути об'єктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу (крім тих, на яких розташовано нерухоме майно, або тих, які на законних підставах знаходяться у користуванні заявників, або тих, щодо яких надано дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою або станом на 15 жовтня 2014 року у відповідному головному управлінні вже зареєстровано клопотання про надання такого дозволу) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - за результатами аналізу поточних робіт із землеустрою та звернень фізичних і юридичних осіб на регулярній основі виявляти земельні ділянки, що користуються попитом та права на які можуть бути продані на земельних торгах, включати такі земельні ділянки до вищезазначених переліків шляхом видання наказів про внесення змін і доповнень до них та оприлюднювати оновлені переліки на офіційному сайті Держземагантства України (а.с. 45-48).

На виконання доручення Віце-прем'єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. №37732/0/1-14 від 08.10.2014р. та наказу Держземагентства України №328 від 15.10.2014р. "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014" Головним управлінням Держземагентства в Одеській області наказом №77 від 18.09.2014р., із змінами № 151 від 31.03.2017р., затверджено перелік земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включено земельну ділянку, що вказана у клопотанні ОСОБА_3 (а.с. 52-53).

Згідно ч.1 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до ч.4 ст. 135 ЗК України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються:

а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами;

б) стартова ціна лота;

в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах;

г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Відтак, перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, є однією зі складових рішення організатора проведення земельних торгів.

За таких обставин, суд витребував усною ухвалою в судовому засіданні у відповідача рішення про проведення земельних торгів. Однак, у судовому засіданні 15.11.2017р. відповідач пояснив суду, що відповідне рішення про проведення земельних торгів Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області не приймалося.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 134 ЗК України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно матеріалів справи, позивач - ОСОБА_3 є особою, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та має статус учасника бойових дій (а.с. 12, 16).

Відповідно п.14 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій передбачено першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

В даному випадку, відповідно до п. 2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 898-р "Про питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", зобов'язано Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, обласні та Київську міську державну адміністрацію забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач включив до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами після сплину строку розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 28.02.2017р. без прийняття відповідного рішення про проведення земельних торгів діяв не у спосіб, передбачений чиннним законодавством.

Відповідач не надав суду документів, які підтверджують вчинення певних дій, що передують включенню земельних ділянок до Переліку.

Оскаржуваний наказ позбавляє позивача права на одержання у користування (оренду) вказаної земельної ділянки без участі у земельних торгах, чим порушуються відповідні права та інтереси позивача, передбачені чинним законодавством України.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав, що не передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України. Відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надана позивачу з порушенням вимог ч. 3 ст. 123 ЗК України, ч. 7 ст. 118 ЗК України щодо строку розгляду відповідного клопотання у місячний строк. Посилання відповідача на наявність підстав для відмови у наданні дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених ч.3 ст.136 ЗК України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, враховуючи, що документального підтвердження здійснення добору земельної ділянки державної власності площею 33,24 га на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та підготовки лотів для продажу її на земельних торгах відповідно до вимог ст.ст. 135-137 ЗК України до суду не надано та про наявність таких документів представник відповідача пояснити не зміг, вказана земельна ділянка всупереч вимогам ч.1 ст.136 ЗК України не має присвоєного кадастрового номера, тобто є несформованою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га ріллі у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населених пунктів до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги; визнання протиправним та скасування наказу № 151 від 31.03.2017 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про внесення змін до додатку наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року «Про затвердження переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги», в частині включення до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З метою належного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та серед іншого визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та передати ОСОБА_3 вказану земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи із змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративних судів, останній не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та дійшов висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області по суті з урахуванням висновків суду

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При поданні адміністративного позову позивачем не було сплачено судовий збір, оскільки згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправними дії, скасування наказу №151 від 31.03.2017 року та зобов'язання затвердити проект землеустрою - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,00 га ріллі у стані придатному для її цільового призначення, яка знаходиться на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, за межами населених пунктів до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 151 від 31.03.2017 року Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про внесення змін до додатку наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 року «Про затвердження переліку земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, права на які виставляються на земельні торги», в частині включення до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області по суті з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.11.2017р.

Суддя О.М. Тарасишина