Справа № 487/95/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/95/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Щербина С.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва та з урахуванням уточнених вимог, просила суд:

- скасувати рішення №100/2 від 06.12.2016 року про відмову в перерахунку пенсії та зобовязати здійснити перерахунок пенсії по заробітку відповідно до довідки від 29.11.2016 року №2377/12-05-58/6-16, починаючи з 01.12.2015 року із розрахунку 88% розміру окладу працюючого державного службовця.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2017 року замінено первісного відповідача управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на належного відповідача Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що вона працювала на посаді заступника начальника відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації. З 08.01.2008 року вона перебуває на обліку в УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до вимог чинного законодавства, 02.12.2016 року вона звернула до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та надала довідку про заробітну плату. Рішенням відповідача №100/2 від 06.12.2016 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії, вважає вказане рішення порушує норми матеріального права, яким врегульовані спірні правовідносини, тому є незаконним.

Представник відповідача уточнені позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, зазначаючи, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії, чинним законодавством не було передбачено проведення такого перерахунку пенсії державного службовця, а тому прийняте УПФУ рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії є законним та обґрунтованим.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення та зобовязання здійснити перерахунок пенсії задоволено. Визнано рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (раніше - управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва) №100/2 від 06.12.2016 року щодо відмови в перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_2 з 01.12.2015 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців протиправним. Зобов'язано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії державного службовця у розмірі 88% від суми заробітної плати відповідно до заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, відповідно до довідки Миколаївської обласної державної адміністрації 29.11.2016 року №2377/12-05-58/6-16, починаючи з 01.12.2015 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з таким судовим рішенням Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно до вимог ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала на посаді заступника начальника відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації.

З 08.01.2008 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (до реорганізації шляхом злиття деяких пенсійних управлінь УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва) та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХII.

02.12.2016 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку їй пенсії, відповідно до довідки Миколаївської обласної державної адміністрації 29.11.2016 року №2377/12-05-58/6-16, у звязку з підвищенням посадових окладів державним службовцям, згідно Постанови КМУ від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни до Постанови КМУ від 09.03.2006 року №268.

З довідки від 29.11.2016 року №2377/12-05-58/6-16 вбачається, що заробітна плата заступника начальника відділу роботи із зверненнями громадян апарату облдержадміністрації станом на 01.12.2015 року становить 6 296,10 грн., з яких: 1 837 грн. посадовий оклад, 120 грн. надбавка за 6 ранг, 587,10 грн. надбавка за вислугу років (30%) , 1 272,05 грн. надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (50%), 2 479,95 грн. премія (135%).

Рішенням №100/2 від 06.12.2016 року управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, ОСОБА_2 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, у звязку з відсутністю підстав проведення такого перерахунку, оскільки п.4 Постанови КМУ №865 з 01.12.2015 року було виключено на підставі Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правих актів», з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року, відповідно до вимог п.2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII Закон України «Про державну службу» від 12.10.1993 року №3723-ХІІ втратив чинність, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 вказаного розділу Закону № №889-VIII.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивачки на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Отже, на момент звернення позивача до суду скасовано статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року, яка передбачала право проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Таким чином, у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було, відтак у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку на підставі ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Крім того, Постанова № 865 на час звернення позивача за перерахунком пенсії також втратила чинність.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року виключено пункт четвертий постанови №865.

Відповідно до вимог ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, оскільки, станом на час звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії ст.37-1 Закону України «Про державну службу» вже не діяла, тому відсутні й підстави для застосування норми Закону, що втратила чинність.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку не має місця звуження соціально-правових гарантій відповідних категорій осіб, які отримують пенсію державного службовця, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, жодні соціальні права не є абсолютними, вони можуть бути обмежені у визначеному Законом порядку. Так, у відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників за відповідною посадою є разовою формою підвищення грошової винагороди (пенсії) особам, які звільнені зі служби на пенсію. Вона може бути здійснена з метою забезпечення відповідності розміру пенсії особи порівняно із заробітною платою працюючих на відповідних посадах осіб, з метою стимулювання до довгострокового виконання особами професійних обов'язків до виходу на пенсію. В свою чергу, право на перерахунок пенсії не належить до таких соціально-правових гарантій державних службовців, як заробітна плата, спеціальні умови праці, пенсія, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення та не має постійного характеру, безпосередньо не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю та виникає лише після звільнення на пенсію.

У рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Таким чином, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних державних службовців не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський Суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським Судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити, постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2017 року скасувати, постановити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян