Справа № 805/3027/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р. Справа №805/3027/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алябєва І.Г., при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі Відділення Фонду) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1М.), в якому Позивач просить стягнути з Відповідача на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2016 році, у сумі 9 062,50 грн та пеню у розмірі 493,68 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Відділення Фонду зазначило, що згідно зі звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік, наданим ФОП ОСОБА_1, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 8 осіб. Таким чином, впродовж 2016 року відповідачем мало бути забезпечене працевлаштування 1 інваліда, фактично ж у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 не перебувало інвалідів, про що зазначено у звіті.

Оскільки відповідачем не виконаний норматив по створенню 1 робочого місця, призначених для працевлаштування осіб, яким встановлено інвалідність, чинним законодавством на нього покладений обов'язок нарахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 9 062,50 грн, однак зазначена сума у добровільному порядку Відповідачем не сплачена та у звязку із порушенням термінів сплати нарахована пеня у розмірі 493,68 грн.

Через відділ діловодства та документообігу від Відповідача надійшли заперечення, у яких зазначено, що Позивач при подачі звіту за 2016 рік помилково не заповнив графу 02 про що повідомив директора обласного відділення ФСЗІ та подав виправлений звіт з наданням документів на підтвердження факту працевлаштування однієї особи, якій встановлена група інвалідності.

Вказаний звіт прийнято Позивачем 07 квітня 2017 року.

Представники сторін до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Згідно із статтею 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, зареєстрований за кодом ЄДРПОУ НОМЕР_1 за адресою: 87534, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Талалихіна, 28.

19 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір № 06 (а.с.36).

Пунктом 17 вказаного договору зазначається, що трудовий договір розірваний сторонами від 31 березня 2017 року (а.с.35).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №367331 ОСОБА_2 має третю групу інвалідності (а.с.32).

У звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою № 10-ПІ від 20 лютого 2017 року відображено наступну інформацію:

- середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік складає 8 осіб;

- середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність не заповнено;

- кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа;

- фонд оплати праці штатних працівників 145 044 тис. грн;

- середньорічна заробітна плата штатного працівника 1 511 грн;

- сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів стоїть прочерк (а.с. 6-7).

Використовуючи вихідні дані по першому звіту, наведені ФОП ОСОБА_1, Відділення Фонду здійснило розрахунок суми адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2016 року, яка за розрахунком Позивача становить 9 062,50 грн, сума пені відповідно до розрахунку складає 493,68 грн (а.с.8-9).

Листом до Відділення Фонду Відповідач повідомив останнього про наявність помилки у звіті від 20 лютого 2017 року, у звязку із чим просили прийняти уточнюючий звіт та відмінити рішення про нарахування адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів за 2016 рік (а.с.33).

07 квітня 2017 року Позивачем прийнято від ФОП ОСОБА_1 виправлений звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою № 10-ПІ, у якому у зазначено що середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність складає 1 особу (а.с.34).

Здійснивши оцінку обставин справи, надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з такого.

Статтею 5 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI), який набрав чинності з 01 січня 2013 року, встановлені гарантії у сфері зайнятості населення.

Зокрема відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону № 5067-VI держава гарантує у сфері зайнятості додаткове сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян.

Категорії громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, визначені статті 14 Закону № 5067-VI. Так, згідно з пункту 6 частини першої статті 14 Закону № 5067-VI до категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, належать інваліди, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За правилами частини другої статті 14 Закону № 5076-VI для працевлаштування зазначених у частині першій цієї статті громадян (крім інвалідів, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», норматив працевлаштування на роботу яких встановлюється згідно із Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні») підприємствам, установам та організаціям з чисельністю штатних працівників понад 20 осіб встановлюється квота у розмірі 5 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників за попередній календарний рік.

Частиною третьою статті 14 Закону № 5076-VI визначено, що роботодавці самостійно розраховують квоту, зазначену в частині другій цієї статті, з урахуванням чисельності громадян, які на умовах повної зайнятості вже працюють на підприємствах, в установах та організаціях і належать до таких, що неконкурентоспроможні на ринку праці (крім інвалідів), та забезпечують їх працевлаштування самостійно. Роботодавці можуть звернутися за сприянням для працевлаштування даної категорії громадян до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (далі Закон № 875-ХІІ) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати до Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 19 Закону № 875-ХІІ встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

За правилами частини другої статті 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Згідно з частини третьої, пятої, девятої статті 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом, що встановлено частиною одинадцятою статті 19 Закону № 875-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідач повинен був створити 1 робоче місце для працевлаштування інваліда.

Зі змісту поданих звітів за 2016 рік за формою № 10-ПІ від 20 лютого 2017 року та від 07 квітня 2017 року вбачається, що Відповідач допустив технічну помилку при їх заповненні, а саме не зазначив одну особу у рядку 02 «середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність».

На підставі документів, які подані до суду Відповідачем, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 виконав норматив по створенню робочих місць для інвалідів та працевлаштував 1 особу інваліда, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 листопада 2017 року.

Суддя Аляб'єв І.Г.