Справа № 559/375/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська О.Ю.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"20" листопада 2017 р. Справа № 559/375/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "26" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій ,-

ВСТАНОВИВ

21 лютого 2017 року представник позивача ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 подала до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області адміністративний позов, просила зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік, на підставі статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "26" липня 2017 року залишено без розгляду адміністративний позов з підстав повторного неприбуття в судове засідання без поважних причин позивача та його представника, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, представник позивача ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивач, а ні його представник повторно 12 травня 2017 року, 29 червня 2017 року та 26 липня 2017 року не прибули у судове засідання без поважних причин.

Колегія суддів такий висновки суду першої інстанції вважає такими, що не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст.33 КАС України повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.155 КАСУ України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави суд повинен встановити, чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз, чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини та чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти саме послідовність неявки в судове засідання позивача чи його представника двічі, чи більше разів, підряд.

Під поважними ж причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріалами справи встановлено, що позов подано саме представником позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, однак в супереч ч.2 ст.33 КАС України, тільки позивачу направлялися судові повістки про виклик до суду рекомендованим відправленням на 12 травня 2017 року, 29 червня 2017 року, представнику позивача судова повістка направлялася лише на судове засідання призначене на 26.07.2017 року.

Відтак, представник позивача ОСОБА_3 була повідомлена фактично лише один раз про судове засідання на 26.07.2017 року.

Підсумовуючи вище вкладене, колегія суддів приходить до висновку, що неявка представника позивача у судове засідання на 26 липня 2017 року була першою, а тому не давала підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Слушними також є доводи апелянта про те, що 26.07.2017 року відбулося перше судове засідання у справі, з огляду на те, що ухвалою від 29.06.2017 року позовна заява була залишена без руху, а 26.07.2017 року фактично відбулося перше засідання, де розглядалась уточнена позовна заява.

Також колегія вважає за необхідне вказати на те, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_3 додано листок непрацездатності серія АГЮ № 901777, згідно з яким остання перебуває на лікарняному з 12.06.2017 року на сто двадцять шість календарних днів, що фактично позбавило представника позивача належним чином здійснювати свої обов'язки, як представника ОСОБА_4 в судових засіданнях.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують участь особи у судовому розгляді, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Відповідно до ст. 204 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що ухвалу судом прийнято з порушенням вимог закону, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити, ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "26" липня 2017 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1 - в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3 - відповідачу: Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації вул.16Липня,79, м.Рівне, 33028

4 - представнику позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_2 - ,