Справа № 812/1204/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1204/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання Дюкаревій М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 або позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.08.2017 № та розпорядження від 15.08.2017 № 111.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.07.2017 адміністративною комісією Новоайдарської селищної Ради Луганської області на ОСОБА_1, відповідно до вимог ч.2 ст.156 КУпАП, було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 грн.

10.07.2017 ОСОБА_1 сплатила штраф в повному обсязі, тобто виконала в повному обсязі постанову адмінкомісії.

18.08.2017 листом з повідомленням позивач отримала податкове повідомлення - рішення від 14.08.2017 № НОМЕР_1 ГУ ДФС у Луганській області, яким до неї застосоване адміністративне стягнення у вигляді 6800 грн за порушення ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років. Оскаржуване рішення складене на підставі матеріалів перевірки фахівців Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, тобто за тими матеріалами, які 04.07.2017 розглядались адміністративною комісією Новоайдарської селищної Ради Луганської області, що, на думку позивача, є грубим порушенням її прав, передбачених ст.61 Конституції України.

ОСОБА_2 же листом позивачу надіслано копію розпорядження від 15.08.2017 № 111 про анулювання ліцензії ГУ ДФС у Луганській області, в якому було зобовязано управління контролю та оподаткування підакцизних товарів забезпечити анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серія АВ № 000979 від 24.04.2017, реєстраційний номер ліцензії 79 (термін дії ліцензії з 28.04.17 по 28.04.18), виданої за адресою: Луганська область, Новоайдарський район вул. Великий Шлях 30-в (магазин -кафе) субєкту господарювання - ОСОБА_1 ОСОБА_2 розпорядження, на думку позивача, також порушує її права, закріплені в ст. 61 Конституції України.

Зазначила, що вищевказані податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області та розпорядження суперечать діючому законодавству, оскільки позивача було піддано державному переслідуванню не двічі, а навіть тричі за один і той же проступок, що порушує її конституційні права.

Як вважає позивач, її, як фізичну особу-підприємця вже притягнуто до юридичної відповідальності за продаж алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 річного віку постановою адміністративної комісії Новоайдарської селищної Ради від 04.07.2017 та встановлено покарання у вигляді накладення на штрафу в розмірі 30-ти неоподаткованих мінімумів, що становить 510 грн. Притягнення за те саме правопорушення ще і постановою відповідача є подвійною відповідальністю.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.61 Конституції України, ст.4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику ЕСПЛ, яка вже неодноразово була висловлена у його рішеннях, зокрема: «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» та ін. На думку позивача, гарантії, передбачені ст.4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь- якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Обидві відповідальності, передбачені ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та ч.2 ст.156 КУпАП, є за своєю сутністю штрафними (каральними), і жодна з них не має ознаки правовідновленої (компенсаційної) відповідальності.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що притягнення її до відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, порушує її права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищенаведеного, просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 14.08.2017 № НОМЕР_1 ГУ ДФС у Луганській області, яким до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді 6800 грн, за порушення ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», щодо продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, складеного на підставі матеріалів перевірки фахівців Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області; визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДФС у Луганській області від 15.08.2017 № 111 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії АВ № 000979 від 24.04.2017, реєстраційний номер ліцензії 79 (термін дії ліцензії з 28.04.17 по 28.04.18), яка видана за адресою: Луганська область, Новоайдарський район вул. Великий Шлях.30-в (магазин -кафе) субєкту господарювання - ОСОБА_1.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, надав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких зазначив наступне.

24.07.2017 до ГУ ДФС у Луганській області надійшов лист Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області (вх. № 7588/111/41-2017) щодо надання матеріалів адміністративної справи за фактом продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП від 22.06.2017 серії АА № 797780, та постанови адміністративної комісії Новоайдарської селищної ради Луганської області від 04.07.2017 для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

22.06.2017 працівниками Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області було виявлено, що громадянка ОСОБА_1, знаходячись у своєму власному магазині-кафе «Плюс», розташованому за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях, буд. 30-в, близько 14 год. 40 хв. реалізувала неповнолітньому ОСОБА_4 пляшку пива «Арсенал-міцне» ємністю 0,5 л із вмістом спирту 8,0% об, за ціною 14 (чотирнадцять) гривень. Вказаний факт підтверджується поясненнями, наданими неповнолітнім ОСОБА_4, свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також власницею магазину-кафе «Плюс» ОСОБА_1

Після цього працівник поліції склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, з яким вона погодилась та, в якому поставила підпис. Крім неї протокол засвідчили двоє свідків правопорушення.

За результатами розгляду адміністративних матеріалів постановою адміністративної комісії Новоайдарської селищної ради Луганської області від 04.07.2017 за вчинення вищевказаного правопорушення на громадянку ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

На підставі матеріалів правоохоронних органів та з урахуванням постанови адміністративної комісії Новоайдарської селищної ради Луганської області від 04.07.2017, ГУ ДФС у Луганській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 14.08.2017 № до ФОП ОСОБА_1 у вигляді штрафу 6800 грн за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 153 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон України № 481/95), а саме продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з приписами ст. 15 Закону України № 481/95 розпорядженням ГУ ДФС у Луганській області від 15.08.2017 № 111-р анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 24.04.2017 серії АВ № 000979, реєстраційний номер ліцензії 9 (термін дії з 28.04.2017 по 28.04.2018), видану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях, буд. 30-в (магазин-кафе) субєкту господарювання ОСОБА_1

Вказані рішення про застосування фінансових санкцій від 14.08.2017 № НОМЕР_1 та розпорядження ГУ ДФС у Луганській області від 15.08.2017 № 111-р «Про анулювання ліцензії» направлено на адресу ОСОБА_1 листами ГУ ДФС України у Луганській області від 14.08.2017 № ФОП-287/12- 32-40-01-17 та від 15.08.2017 № ФОП-289/12-32-40-02-17 відповідно, та отримано позивачем 18.08.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, на думку відповідача, ГУ ДФС у Луганській області як орган, який видав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отримавши матеріали від правоохоронних органів та органів виконавчої влади щодо недотримання субєктом підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а саме порушення вимог статті 15-3 Закону України № 481/95, правомірно прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 14.08.2017 № НОМЕР_1 у вигляді штрафу 6800 грн та винесено розпорядження від 15.08.2017 № 111-р щодо анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 24.04.2017 серії АВ № 000979 субєкту господарювання ОСОБА_1

Також, відповідачем зазначено, що оскільки чинним законодавством передбачено різні види відповідальності за порушення законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, притягнення/не притягнення платника податків до адміністративної відповідальності не виключає можливості контролюючих органів притягнути порушника до інших видів відповідальності та застосувати інші санкції.

На підставі вищенаведеного, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідент. номер НОМЕР_2) зареєстрована Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 15.01.2001 в якості фізичної особи підприємця, місце проживання: 93500, Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Приблудного, 6 та є платником єдиного податку (а.с.15, 19, 20, 46, 64, 65, 67).

Позивачу на праві власності належить нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт.Новоайдар, вул. Октябрська, 30-в, загальною площею 191,4 кв.м (а.с.47).

Позивач з 28.04.2017 до 28.04.2018 мала право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями згідно з ліцензією Серії АВ № 000979 від 24.04.2017, реєстраційний номер 79, місце торгівлі: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях, буд.30-в (магазин - кафе) (а.с.48,49,66).

24.07.2017 до ГУ ДФС у Луганській області надійшов лист Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області (вх. № 7588/111/41-2017) щодо надання матеріалів адміністративної справи за фактом продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП від 22.06.2017 серії АА № 797780, та постанови адміністративної комісії Новоайдарської селищної ради Луганської області від 04.07.2017 для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

22.06.2017 працівниками Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області було виявлено, що громадянка ОСОБА_1, знаходячись у своєму власному магазині-кафе «Плюс», розташованому за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях, буд. 30-в, близько 14 год. 40 хв. реалізувала неповнолітньому ОСОБА_4 пляшку пива «Арсенал-міцне» ємністю 0,5л із вмістом спирту 8,0% об, за ціною 14 (чотирнадцять) гривень. Вказаний факт підтверджується поясненнями, наданими неповнолітнім ОСОБА_4, свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також власницею магазину-кафе «Плюс» ОСОБА_1, а також: заявою ОСОБА_4, розпискою матері неповнолітнього, рапортом капітана поліції Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 від 22.06.2017.

Крім того, даний факт позивачем не оспорюється та визнається ФОП ОСОБА_1 згідно її пояснень, наданих у судовому засіданні (а.с.68-75).

З приводу виявленого факту працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, який підписано позивачем (а.с.63).

Постановою адміністративної комісії Новоайдарської селищної ради Луганської області від 04.07.2017 стягнуто з ОСОБА_1 штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн) за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (а.с.7,45,76,77).

На виконання вищевказаної постанови позивачем було сплачено 510 грн, відповідно до квитанції від 10.07.2017 (а.с.8,45а).

На підставі п.п. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України, абз. 9 ч.2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення рішення від 14.08.2017 № НОМЕР_1, яке було надіслано позивачу засобами поштового звязку разом з розрахунком фінансових санкцій. Вказаним податковим повідомленням рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 6800 грн за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.10-12,78-80).

Розпорядженням від 15.08.2017 № 111, яке надіслано позивачу засобами поштового звязку зобовязано управління контрою та оподаткування підакцизних товарів забезпечити анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серія АВ № 000979 від 24.04.2017, реєстраційний номер ліцензії 79 (термін дії ліцензії з 28.04.17 по 28.04.18) видану за адресою: Луганська область, Новоайдарський район вул. Великий Шлях, 30-в (магазин-кафе) субєкту господарювання - ОСОБА_1 (13,14,81,82).

Отже, вищевказаним розпорядженням анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями Серії АВ № 000979 від 24.04.2017 на підставі порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років та матеріалів перевірки Новойадарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, наданих листом від 24.07.2017 № 7588/111/41-2017 (а.с.14,48,49).

Спірним при розгляді даної справи є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення рішення від 14.08.2017 № НОМЕР_1 та розпорядження від 15.08.2017 № 111, при цьому позивачем не заперечується факт порушення ним норм чинного законодавства щодо продажу пива неповнолітньому, а наголошено саме на тому, що її притягнуто до подвійної відповідальності.

На підставі п.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України № 481/95).

Згідно зі ст. 1 Закону № 481/95, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

ОСОБА_7 торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 16 цього Закону, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з ч.12 ст. 15 Закону № 481/95, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 року № 790 (далі - Порядок № 790) визначено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством (п.6 Порядку № 790).

Аналогічні норми також закріплені в ч. 4 ст. 17 Закону № 481/95, якою передбачено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 15-3 Закону № 481/95, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Так, на підставі ч.2 ст.17 Закону № 481/95 до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу за порушення вимог статті 15-3 цього Закону 6800 гривень.

Відповідно до ч.33 ст.15 Закону № 481/95 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб'єкта господарювання; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб'єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб'єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб'єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачем порушено норми Закону №481/95-ВР та здійснено продаж пива особі, яка не досягла 18 років, у зв'язку з чим у відповідача були підстави для прийняття оскаржуваних рішень, а саме податкового повідомлення - рішення від 14.08.2017 № НОМЕР_1 та розпорядження від 15.08.2017 № 111.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно скоєно правопорушення, за яке її притягнуто до відповідальності.

Суд не може погодитись з доводами ФОП ОСОБА_8, що її двічі притягнуто до відповідальності, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем не в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, а на підставі норм Податкового кодексу України. Тобто, в даному випадку до позивача застосовано два різні види юридичної відповідальності, що не суперечить Конституції України.

Оскаржуваним податковим повідомленням рішенням від 14.08.2017 позивача притягнуто до фінансової відповідальності за те, що ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності порушила норми Закону України від 19.12.1995 № 481/95, а саме здійснила продаж пива особі, яка не досягла 18 років.

При цьому в ст. 17 Закону № 481/95 чітко визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення норм вказаного Закону.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (ч.4 ст. 17 Закону № 481/95).

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону № 481/95 визначений Порядком застосування фінансових санкцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790.

Згідно з п. 7 Порядку № 790, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобовязані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.

Відповідно до абз. 3 п. 5 зазначеного Порядку, однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання субєктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

За змістом ч. 28 ст. 15 Закону України № 481/95 порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях є підставою для анулювання ліцензії шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження.

Так, п. 6 Постанови КМУ від 05.08.2015 № 609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» Державну фіскальну службу України визначено органом ліцензування такого виду господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Чинний Податковий кодекс України містить визначення штрафної санкції (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З викладеного випливає, що штраф, який накладений відповідачем на позивача є фінансовою санкцією, застосованою саме до суб'єкта підприємницької діяльності, тобто є іншим видом відповідальності, ніж штрафом за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У зв'язку з викладеним суд дійшов до висновку, що рішення відповідача про застосування фінансової санкції до позивача є правомірним та не підлягає скасуванню, як і оскаржуване розпорядження від 15.08.2017 № 111, оскільки останнє прийнято саме на підставі норм Закону №481/95.

Враховуючи, що до позивача застосовано фінансові (господарські) санкції, тобто санкції в сфері здійснення господарської діяльності, посилання позивача на норми ст. 61 Конституції України, суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст.4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Суд вважає не обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що гарантії, передбачені ст.4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою, оскільки вказана норма повинна застосовуватись саме в порядку кримінального провадження.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованість позовних вимог. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних рішень.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не повертаються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 16 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складання постанови в повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 4 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтею 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 21 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_9