Справа № 807/606/17
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 рокум. Ужгород№ 807/606/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Кречко Л.В.

за участю: представники сторін не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 22 листопада 2017 року.

Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі позивач, ГУ ДФС у Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1Р.) про стягнення податкового боргу у сумі 171984,50 грн.

Представник позивача (діє на підставі довіреності, наявної в матеріалах справи) надав суду 21.11.2017 року заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності, та у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Представник відповідача подав письмове заперечення проти позову, згідно яких, зазначає, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 29.10.2016 року за №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, які стали підставою для стягнення суми податкового боргу в розмірі 171984,50 грн. скасовані рішенням голови ДФС України від 07.12.2015 року, а тому, правових підстав для задоволення даного адміністративного позову немає, так як, податкові повідомлення-рішення є нечинними.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, натомість, направив до суду клопотання від 21.11.2017 року про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відрядженні (у задоволенні клопотання відмовлено з підстав необґрунтованості та відсутності доказів на підтвердження перебування представника відповідача у відрядженні). Відтак, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України та статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (набрав чинності з 01.01.2011 року, далі ПК України), кожен зобовязаний сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 26.05.2015 року ГУ ДФС у Закарпатській області проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання платником податків ОСОБА_1 законодавства України з питань державної митної справи своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час ввезення 30.10.2014 року на митну територію України у вантажному транспортному засобі марки "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки "TANGO KARL ZCS" реєстраційний номер НОМЕР_4 товарів, які не були задекларовані, про що складено акт № н0005/4/0716/НОМЕР_5. Згідно акту перевірки, підсумком став розрахунок митних платежів (ввізного мита та ПДВ), зокрема, у пункті 2 розділу "Висновки" зазначено, що сума грошових зобов'язань зі сплати митних платежів при ввезені 30.10.2014 року на митну територію України у вантажному транспортному засобі товарів, які не були задекларовані платником, складають 1115988,33 грн. (в т.ч., ввізне мито 218256,13 грн., ПДВ 897732,20грн.).

На підставі акту перевірки та в зв'язку з виявленням порушення вимог Закону України "Про митний тариф України" та п.190.1 ст. 190 ПК України, ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 29.10.2015 року за № НОМЕР_1 (яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності у розмірі 272820,16 грн., в т.ч., за основним платежем 218256,13 грн., за штрафними санкціями 54564,03 грн.) та № НОМЕР_2 (яким відповідачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 1122165,25 грн., в т.ч., за основним платежем 897732,20 грн., за штрафними санкціями 224433,05 грн.).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені відповідачем в частині нарахування штрафних санкцій в адміністративному та судовому порядку, при цьому, сума основного зобовязання була сплачена відповідачем в повному обсязі 19.11.2015 року згідно платіжного доручення.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 07.12.2015 року за № 11483/І/99-99-10-01-06-25 скасовано повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 29.10.2015 року за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (оскільки не передбачено винесення податкових повідомлень рішень з митних платежів за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінального провадження, у разі звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому зазначено про проведення додатково перевірки нарахування штрафних санкцій).

ГУ ДФС у Закарпатській області 18 січня 201 6року винесено податкові повідомлення рішення за № НОМЕР_6 (визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 224433,05 грн. (штрафні (фінансові) санкції) та за № НОМЕР_7 (визначено суму податкового зобовязання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності у розмірі 54564,03 грн. (штрафні (фінансові) санкції).

У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України, за період не сплати податкового зобовязання, а саме: з 30.10.2014 року (дата здійснення заїзду на митну територію України строк сплати) по 19.11.2015 року (фактична сплата податкових зобовязань) відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 171984,50 грн., в тому числі, 33635,36 грн. по платежу 30 НОМЕР_8 "Мито на товари, що ввозяться субєктами підприємницької діяльності" та 138349,14 грн. по платежу "ПДВ з ввезених на територію України товарів", яка відповідачем не сплачена.

Відповідно до пп. 14.1.162. п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно п.129.1.1. ст.129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цимКодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.

Підпунктом 129.3.1 ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Пунктом 129.4. ст. 129 ПК України зазначено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пунктом 129.5. ст. 129 ПК України вказано, що зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як визначено пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до норм чинного законодавства України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 01 лютого 2016 року № 5-23, яка вручена відповідачу 10 лютого 2016 року.

Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

При цьому судом відхиляються доводи відповідача щодо звільнення від сплати пері в зв'язку зі скасуванням рішенням ДФС від 07.12.2015 року, оскільки пеня нарахована за період не своєчасної сплати податкових зобовязань з 30.10.2014 року (дата здійснення заїзду на митну територію України строк сплати) по 19.11.2015 року (фактична сплата податкових зобовязань), та нарахування пені пов'язується виключно з датами виникнення зобов'язань (день ввезення) та датою погашення боргу (сплатою зобов'язання).

Крім того, суд зауважує, що представником відповідача неодноразово подавались до суду клопотання про зупинення провадження у даній адміністративній справі, мотивовані тим, що ОСОБА_1 оскаржено до суду податкові повідомлення-рішення, які стали підставою для стягнення суми податкового боргу в розмірі 171984,50 грн., що не відповідає дійсним обставинам, так як ОСОБА_1 оскаржено до Закарпатського окружного адміністративного суду податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 18.01.2016 року за №№ НОМЕР_7, НОМЕР_6, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями (по платежу "мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами" в розмірі 54564,03 грн. та по платежу "податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів" у розмірі 224433,05 грн.), при цьому, сума основного зобов'язання (за несвоєчасну сплату якого нарахована пеня) ним не оскаржена та сплачена самостійно (в зв'язку з чим пеня і нарахована), відтак, вищезазначені податкові повідомлення-рішення не мають відношення до заявленого в даному позові до стягнення податкового боргу по пені у сумі 171984,50 грн. та підстави для зупинення провадження у адміністративній справі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на позивача. ГУ ДФС у Закарпатській області доведено наявність податкового боргу відповідача, правомірність звернення до суду та наявність підстав для стягнення податкового боргу у розмірі 171984,50 грн., тобто позовні вимоги відповідають положенням податкового законодавства та підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, в зв'язку з чим позов підлягає до задоволення та слід стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 171984,50 грн.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5) до державного (місцевого) бюджету за відповідним кодом бюджетної класифікації податковий борг у сумі 171984,50 грн. (сто сімдесят одна тисяча девятсот вісімдесят чотири гривні пятдесят копійок), в тому числі, 138349,14 грн. з податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України, 33635,36 грн. мито (ввізне).

3. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя ОСОБА_2