Справа № 296/1906/17
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1906/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірною та скасування постанови від 30.12.2016 року №53220132,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2016 року №53220132 відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області знаходився виконавчий лист №296/9248/16-а, виданий 29 грудня 2016 року Корольовським районним судом м. Житомира в адміністративній справі №296/9248/16-а за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання здійснити призначення пенсії за вислугою років. 03 січня 2017 позивачем одержано постанову про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника виконавчого збору від 30 грудня 2016 року ВП №53220132. Позивач зазначає, що вказану постанову в частині стягнення з боржника виконавчого збору винесено з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню. Також позивач просив поновити строк звернення до адміністративного суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.14).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 23.05.2017 року подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку наданого для оскарження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2016 року у справі № 296/9248/16-а задоволено позов ОСОБА_1

Цим рішенням визнано протиправним дії та рішення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 20.10.2016 року. Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяців роботи.

Рішення набрало чинності 22 грудня 2016 року і звернуто до виконання.

30.12.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. винесено постанову про відкриття провадження ВП №53220132 з виконання виконавчого листа № 296/9248/16-а, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 29 грудня 2016 року, яку направлено на адресу позивача для виконання.

У вказаній постанові у п.3 зазначено про стягнення з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконавчого збору у сумі 6400 грн.

Відповідно до розпорядження 9385 від 28.12.2016 позивачем призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 20.10.2016 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяців роботи. Різниця належної суми на виконання рішення суду включена в основні відомості лютого місяця 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у редакції чинній на час вчинення виконавчих дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 11 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону).

Таким чином, заходи примусового виконання здійснюються державним виконавцем виключно в разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Крім того в постанові від 26.06.2014 по справі К/800/32360/13 Вищий адміністративний суд звернув увагу на те, що за своєю правовою природою виконавчий збір є грошовою сумою, яка стягується з боржника у разі невиконання ним рішення у строк, встановлений для добровільного виконання, що зумовлює необхідність здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання.

Більше того, вказав на те, що вислів «зумовлює необхідність здійснення» не слід ототожнювати з поняттям «передують», оскільки заходи примусового виконання вживаються державним виконавцем вже саме після невиконання рішення боржником самостійно та без поважних причин у строк, встановлений для його самостійного виконання

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання .

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду України від 28.01.2015 року, №6-785цс15 від 06.07.2015 р.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №3 від 13.12.2010 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

За ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначені вище обставини, суд вважає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його клопотання.

Слід також зазначити, що позивач, після отримання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, звертався з адміністративним позовом про визнання незаконними дій (бездіяльності) державного виконавця до Корольовського районного суду м.Житомира, однак позовну заяву було повернуто, тому строк для звернення до адміністративного суду позивачем пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 69 - 72, 86, 87, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк для звернення до адміністративного суду.

Позов Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2016 року №53220132 відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6400 грн.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р. А. Галасюк