Справа № 334/4934/17 (2-а/334/468/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 року справа № 334/4934/17 2-а/334/468/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2017 року у справі № 334/4934/17 (2-а/334/468/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про:

- визнання протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач) щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дня звільнення у відставку 21.09.2016р. і з дня проведення перерахунку 01.12.2016р. із зарахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із включенням до суми суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нарахованої та виплаченої суми матеріальної допомоги на оздоровлення: з 21.09.2016р. - згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-03/943 від 26.06.2017р.; з 01.12.2016р. - згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-03/944 від 26.06.2017р., без обмеження граничного розміру та із урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм чинного законодавства, відповідач просить постанову суду першої інстанції у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» №1515-VIII від 08.09.2016р. наказом голови Ленінського районного суду м. Запоріжжя №49о від 20.09.2016р. ОСОБА_1 була звільнена з посади судді у зв'язку із поданням заяви про відставку.

З 21.09.2016р. Правобережним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя позивачці було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно Закону України від 07.07.2010р. №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». У зв'язку із збільшенням суддівської винагороди працюючих суддів пенсійним фондом позивачці був зроблений перерахунок грошового утримання з 01.12.2016р..

Для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у грудні 2016 року позивачкою були надані відповідні довідки про суддівську винагороду. Вказані довідки містили відомості, що суддівська винагорода складається з посадового окладу і доплат за вислугу років.

На початку травня 2017 року позивачка дізналася про те, що при звільненні її з посади судді у вересні 2016р. Територіальне управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області надало їй довідку про суддівську винагороду без включенням до неї суми допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу, яка одноразово на рік нараховується судді при оформленні відпустки.

05.05.2017р. позивачка звернулася до Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області із заявою про надання їй довідки про складові суддівської винагороди із включенням до неї допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Територіальне управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області видало дві довідки від 26.06.2017р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 20.09.2016р. (на день звільнення) - №08-03/945, та станом на 01.12.2016р. (на день перерахунку довічного грошового утримання) - №08-03/946, з урахуванням 1/12 суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивачка 03.07.2017р. звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеного їй довічного грошового утримання судді у відставці на підставі уточнених довідок від 26.06.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, з 21.09.2016р. та на день проведення перерахунку станом на 01.12.2016р..

За результатами розгляду заяви і наданих нею довідок від 26.06.2017 року, Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя у своєму листі №188/М-9 від 14.07.2017р. повідомило позивачку, що законні підстави для включення матеріальної допомоги при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці відсутні.

Зобовязання здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, і було предметом позову позивачки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога є складовою заробітної плати, а оскільки позивачка фактично отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вказані виплати повинні братися до уваги.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з абз. 2 п. 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Частиною 1 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.133 вказаного Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Як зазначено вище, довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 26.06.2017р. включають в складі інших виплат 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивачки, з якими погодився і суд першої інстанції, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про оплату праці» матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатись до суддівської винагороди, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закон України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Також є безпідставним застосування до цих правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року №21-430а11 та від 06 листопада 2013 року № 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання.

Так, предметом позову у перелічених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Проте, у даному випадку предметом позову є інші правовідносини, а саме перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Оскільки до складу суддівської винагороди не входить матеріальна допомога на оздоровлення, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, а отже, і підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід скасувати, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.197, п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2017 року у справі № 334/4934/17 (2-а/334/468/17) - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак