Справа № 826/22638/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Тищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про скасування запису,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича про скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6938405) про заміну умов обтяження квартири № 20, розташованої за адресою АДРЕСА_1, внесений 27.12.2012 12:09:23 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

13.11.2017 у судове засідання з'явився представник позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 2619/0408/71-014 від 03.04.2008, згідно предмету якого Банк зобов'язується надати позичальнику (ОСОБА_2.) грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 55 000,00 доларів США на строк з 03.04.2008 до 03.04.2038 включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором.

В забезпечення виконання умов кредитного договору № 2619/0408/71-014 від 03.04.2008 між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 03.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С., зареєстрований в реєстрі за № 6938405.

Згідно пункту 2 іпотечного договору від 03.04.2008, на забезпечення виконання основного зобов'язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під номером 20, яка знаходься у м. Буча, Київської області по вул. Б.Хмельницького, будинок 5.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо вказаного об'єкта нерухомого майна, 03.04.2008 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу накладено заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2012 між ПАТ "Сведбанк" (Продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до пункту 2.1 якого Сторони погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а Покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти права вимоги їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Як вбачається з витягу з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ "Сведбанк" відступив свої вимоги, а ПАТ "Дельта Банк" набув право вимоги до боржника за Кредитним договором № 2619/0408/71-014 від 03.04.2008.

Згідно матеріалів справи, 27.12.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою (об'єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1, номер РПВН: 22390121), внесено зміни до Державного реєстру іпотек: змінено іпотечний договір, 1212, 03.04.2008 на Договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк", 1306, 25.05.2012 та вказано іпотекодержателя ПАТ "Дельта Банк".

Так, статтею 24 Закону України "Про іпотеку" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту 2.1 розділу 2 Договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеною між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Сведбанк", зареєстрованого в реєстрі для вчинення нотаріальний дій під № 1306, Продавець (ПАТ "Сведбанк") цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець (ПАТ "Дельта Банк") цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Пунктом 1.1. розділу 1 цього Договору встановлено, що під терміном "Права вимоги" Сторони розуміють всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) Продавця у якості кредитора до Позичальників за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Продавця до Осіб, які надали забезпечення, за Договорами забезпеченим, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Продавцю, щодо виконання Позичальниками та/або Особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

Пунктом 1.1. розділу 1 вищезазначеного Договору встановлено, що під терміном "Договір забезпечення" Сторони розуміють кожний Іпотечний договір. Договір застави та/або Договір поруки, якщо такі укладались. Крім того, також дано тлумачення термінам "Іпотечний договір", "Договір застави", "Договір поруки".

Пунктом 4 розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" встановлено, що до набрання чинності законом про державний реєстр прав на нерухоме майно порядок державної реєстрації іпотек встановлюється Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації іпотек, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №410 від 31.03.2004.

Пунктом 20 Тимчасового порядку встановлено, що під час подання повідомлення про внесення змін і додаткових відомостей до запису Державного реєстру іпотек іпотекодержатель, зокрема, подає реєстратору текст змін і додаткових відомостей, внесених до іпотечного договору або договір, що підтверджує відступлення прав за іпотечним договором.

Отже, договір купівлі-продажу прав вимоги є підставою для внесення змін до обтяження (запису про іпотеку).

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 діяв у редакції від 16.03.2010.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 7, 8, 9 статті 16 цього Закону (у редакції від 16.03.2010) заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб.

Державна ж реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав Особи, визначені у частині 7 цієї статті, повинні повідомити орган державної реєстрації прав про наявність встановленої законом заборони на відчуження нерухомого майна.

Отже, на час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 діяла норма Закону, яка, в свою чергу, передбачала, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу чи посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження (частина восьма ст.16 Закону).

Таким чином, стаття 16 Закону на той час не містила норми, яка б зобов'язувала особу подати заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, нотаріусу, яким вчинено таку дію. Дана норма набрала чинності з 04.07.2012, тобто після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги, а тому, в даному випадку, дія норми статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 04.07.2012 не може розповсюджуватись на правовідносини, які фактично виникли до набрання нею чинності.

Оскільки сам договір купівлі-продажу укладений та посвідчений нотаріально 25.05.2012, то до правовідносин щодо реєстрації внесення змін до державного реєстру стосовно обтяжень необхідно застосовувати Закон України у редакції від 16.03.2010.

Таким чином, колегія суддів доходить аналогічного з судом першої інстанції висновку, що прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Дельта Банк" від 27.12.2012 здійснено на підставі чинного законодавства України з урахуванням часу укладення договору купівлі-продажу права вимоги та з урахування Тимчасового порядку № 410, а тому правові підстави для визнання протиправним та скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Також, варто зазначити, що укладений між позивачем та ВАТ "Сведбанк", кредитний та іпотечний договори від 03.04.2008, договір купівлі-продажу права вимоги від 25.05.2012 не визнані у встановленому порядку недійсними і, як свідчать матеріали справи, позика до теперішнього часу позивачем не повернута.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта Банк» від 27.12.2012 здійснено на підставі чинного законодавства України з урахуванням часу укладення договору купівлі-продажу права вимоги та з урахування Порядку № 410, а тому правові підстави для скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Будь-яких порушень з боку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. вимог чинного законодавства, які б порушували права та охоронювані законом інтереси позивача, колегією суддів в ході розгляду справи не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення з огляду на протиправність відмови відповідача щодо проведення перерахунку пенсії.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 20.11.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна