Справа № 821/1411/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1411/17
10 год. 47 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа на стороні позивачів без самостійних вимог Фермерське господарство "НАДЄЖДА 2" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просять:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо надання дозволу ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140, виданого на підставі рішення сільради від 12.05.1992 року № 12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею № 77, загальною площею 50,0 га.;

- зобов'язати надати ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140;

- зобов'язати у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною відмовою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, яка викладена у листі від 15.09.2017 № Д-11022/0-3548/6-17, оскільки відповідно до законодавства України громадяни - члени фермерського господарства мають право на отримання безоплатно у власність земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю), що може відбуватись як із земель державної чи комунальної власності, так і з земель, які раніше були надані їм у користування. Позивачі в позові зазначають, що в установленому законодавством порядку подали уповноваженому на розпорядження земельними ділянками органу клопотання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо їх відведення безоплатно у власність, вказавши орієнтовні розміри земельних ділянок та їх цільове призначення, а також додавши до них документи, зміст яких дозволяв відповідачу ідентифікувати земельні ділянки та перевірити відповідність їх місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Однак відповідного дозволу не отримали. Позивачі вважають відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області такою, що суперечить положенням ст.ст. 118, 121 Земельного кодексу України та Положення про Державну службу в Україні з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженої постановою КМУ від 10.09.2014 № 442.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує з підстав, викладених в наданих суду запереченнях в письмовому вигляді. Зокрема, відповідач зазначає про законність та обґрунтованість відмови управління, викладеної в листі від 15.09.2017 № Д-11022/0-3548/6-17, оскільки відповідно до Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 січня 2015 року № 15, Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області від 3 березня 2015 року № 28 та ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області, надає розяснення з питань, що належать до його компетенції та здійснює розгляд звернень громадян з питань, повязаних діяльністю Держгеокадастру, відповідач прийшов до висновку про неможливість задовольнити клопотання позивачів у звязку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки (обєкта) вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, в даному випадку, Постанови КМУ від 07.06.2017 №413 "Деякі питання удосконалення управління в сфер використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державне власності та розпорядження ними", яка вступила в дію 17.06.2017 року. Відповідач зазначив про те, що повноваження Головного управління щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності в рамках безоплатної приватизації розповсюджується не на всі земельні ділянки на території області (100%) , а виключно на - 25 % від площі земельних ділянок, права оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. Головне управління формує переліки земельних ділянок та визначає площу земельних ділянок, які можна передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області та розміщує на сайті управління, відповідно земельні ділянки, на які претендують позивачі, не входять у територію, на яку Головне управління, на момент розгляду заяви позивачів, має компетенцію по розпорядженню в рамках Постанови КМУ від 07.06.2017№ 415. Відповідач вважає, що позивачами порушено порядок отримання права на передачу їм земельних ділянок у власність, у зв'язку з чим їм було відмовлено. Також, відповідач вважає, що суд не може втручатись в дискреційні повноваження органу державної влади, своїм рішенням впливати на рішення та дії суб'єкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову.

Від третьої особи не надійшло письмового заперечення або згоди з позовом, представник третьої особи до суду не прибув, про день і час судового засідання був повідомлений своєчасно.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачі - ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, є членами фермерського господарства "НАДЄЖДА 2", яке було зареєстроване в 1996 році. Голові фермерського господарства ОСОБА_9 була надана із земель державної власності для ведення селянського (фермерського) господарства земельна ділянка загальною площею 50 га, про що свідчить Державний акт на право довічного успадкованого володіння землею (кадастровий номер :05:001:0140). Фермерське господарство "НАДЄЖДА 2" користується вказаною земельною ділянкою.

У вересні 2017 року позивачі подали до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області письмову заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, як членам фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_3 для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею (кадастровий номер :05:001:0140), виданого на підставі рішення Раківської сільської ради Берисласького району Херсонської області від 12 травня 1992 року №12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за №77, загальною площею 50,0 га, у яких було зазначено що заявники не використали право на безоплатне отримання земельної ділянки за даним цільовим призначенням, до заяви додані відповідні документи, визначені Законом України "Про фермерське господарство" та Земельним кодексом України.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у своєму листі від 15.09.2017 № Д-11022/0-3548/6-17 зазначило про те, що відповідно до п.6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Пунктом 7 ст. 118 ЗКУ передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Головне управління також зазначило про те, що має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу, для цього Головне управління формує переліки земельних ділянок та визначає площу земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області, та розміщує на сайті управління. Земельна ділянка, яку бажають отримати у власність позивачі для ведення фермерського господарства не увійшла до вищезазначеного переліку, у зв'язку з невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Головне управління відмовило в задоволені клопотань.

Дане рішення Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови в наданні дозволу ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140 є предметом розгляду в даній справі.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про фермерське господарство", Закону України "Про особисте селянське господарство", Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, від 10.09.2014 № 442.

Зокрема, ст. 14 Конституції України передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно пункту в) ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Згідно ч. 2 даної статті громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Частина 1 статті 116 Земельного кодексу України встановила, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч. 2, 3 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Закон України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 № 973-VІ, стаття 13 встановлює, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Згідно з пп. 12 п. 4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Пункт 6 та пункт 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_10 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, єдиним способом приватизації земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності, що перебуває в оренді чи користуванні фермерського господарства, є її поділ (при потребі) та приватизація фізичними особами - членами фермерського господарства.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Законодавцем встановлено виключний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надало відповідь, яка по суті не відповідає фактичним обставинам, а саме, судом не встановлено невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України. Тобто, відповідач відмовив позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством.

Така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення/не включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території Херсонської області, Земельним кодексом або іншим законом не передбачена.

У Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі Стратегія), затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року за № 413 "Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними", дійсно викладено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні:

формувати перелік земельних ділянок та визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області за такою формулою: Sбп = Sаук х 0,25, де Sбп - площа земельних ділянок, яку пропонується передати безоплатно у власність на території відповідної області; Sаук - площа земельних ділянок, право оренди та/або емфітевзису на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу;

щокварталу за 10 днів до закінчення поточного кварталу оприлюднювати перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі (розрахованих за зазначеною формулою), на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок;

надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції;

враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян.

Суд зазначає про те, що Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство" не передбачено надання земельної ділянки у власність в залежності від площі земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу, або інших кількісно-якісних показників правовідносин у сфері забезпечення права на землю громадян. Суд вважає, що вказана Стратегія затверджена Кабінетом Міністрів України в супереч положенням Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство", які мають вищу юридичну силу в регулюванні даних спірних правовідносин, ніж норми постанови Кабінету Міністрів України, та положення яких не передбачають жодних формул щодо визначення коефіцієнтів кількості земельних ділянок, що можуть бути видані в рамках розпаювання фермерського господарства, Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того суд вважає, що факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою ще не є вирішенням питання про передачу земельної ділянки у власність, дозвіл лише засвідчує намір, не більше. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не створює права на її отримання у власність поза встановленою законодавством процедурою. Позивачі мають ще вжити певні заходи, які передбачено для остаточного оформлення права власності.

Як зазначає відповідач в поданих до суду запереченнях, відповідно до офіційних даних з сайту Головного управління (http://khersonska.land.gov.uа) сформований Перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які можуть бути передані у власність громадянам в рамках приватизації у 3 кварталі 2017 року на території Херсонської області (всього 140 земельних ділянок).

Таким чином, відповідачем у 3 кварталі 2017 року було передбачено виділення у власність земельних ділянок громадянам в рамках приватизації, виходячи із позовних вимог, позивачі просили надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 50,0 га, відповідач в ході розгляду справи не стверджував про перевищення норм безоплатної приватизації позивачами відповідно до Земельного кодексу України та Постанови КМУ № 413. Відповідач не пояснив суду причин, з яких неможливо було включити земельну ділянку площею 50 га, на яку претендують позивачі, в зазначений Перелік земельних ділянок, які можуть бути передані у власність громадянам у 3-му кварталі 2017 року.

Крім того, суд зазначає, що ділянка, в межах якої позивачі просять надати їм земельні ділянки, знаходяться в користуванні фермерського господарства "Надєжда 2" і на день розгляду справи в суді, тому апріорі не може бути передана іншим громадянам, оскільки не є вільною.

Таким чином, суд вважає, що відповідач відмовив позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством.

Пунктом 9 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, визначено, що Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної ОСОБА_10 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання. Підпунктом 11 пункту 11 наведеного вище Положення передбачено, що начальник Головного управління, зокрема, підписує накази Головного управління. З наведеного вбачається, що чинним законодавством України передбачена єдина форма рішення, що приймається територіальними органами Держгеокадастру, за результатами розгляду заяв про надання земельних ділянок, - це наказ. Відмова відповідача, оформлена ним у формі листа, наказу чи у будь якій іншій формі, змісту не змінює та є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо обрання того чи іншого способу вирішення питання в межах дискреції, встановленої законодавством.

Суд вважає, що обрана відповідачем форма рішення, навіть якщо вона суперечить Положенню, не є беззаперечним доказом протиправності такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на положення ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.8, 55 Конституції України, ст.6 КАС України кожен має право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Як зазначено в абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд зазначає, що не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо - організаційну специфіку роботи. Відповідно, суд не вправі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із вищезазначеним земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом. Аналогічну правову позицію виклав Вищий адміністративний суд у своєму рішенні по справі № 820/4897/16. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити позивачам в задоволенні вимоги щодо зобов'язання Головного управління надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства спірної земельної ділянки, оскільки дана вимога суперечить повноважень суду під час вирішення справи.

Однак, відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене та з огляду на протиправність рішення відповідача про відмову в наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивачів буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140 з урахуванням висновків суду.

Згідно ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Виходячи з правовідносин сторін в даному спорі, суд не вбачає достатніх підстав для покладення на відповідача такого зобов'язання.

Відповідно до ст. 94 КАС України понесені позивачами судові витрати стягуються з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в наданні дозволу ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140, виданого на підставі рішення сільради від 12.05.1992 року № 12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею № 77, загальною площею 50,0 га.

Відмовити в задоволенні позову про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140, виданого на підставі рішення сільради від 12.05.1992 року № 12, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею № 77, загальною площею 50,0 га.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки (паю), що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих замовнику ОСОБА_3 згідно Державного акту на право довічного успадкованого володіння землею за кадастровим номером :05:001:0140; з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_8 (вул. Гоголя, 39, м. Херсон, 73003, і.н. НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_4 (пров. Сонячний, 22а, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, 74300 і.н. НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_5 (пров. Сонячний, 22а, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, 74300, і.н. НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_6 (пров. Сонячний, 22а, м. Берислав, Бериславський район, Херсонська область, 74300, і.н. НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_7 (вул. Гоголя, 39, м. Херсон, 73003, і.н. НОМЕР_5) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73003, код 39766281, за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_3 (пр. Ушакова, 34/41, м. Херсон, 73003, і.н. НОМЕР_6) витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 листопада 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.2.1