Справа № 812/1455/17
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1455/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 06.07.2017 №390 та податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 №,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач, ФОП ОСОБА_1К.) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі Відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 06.07.2017 №390 та податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 №.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17 липня 2017 року ГУ ДФС у Луганській області на підставі акту фактичної перевірки від 06.07.2017 № 181/12-32/40-01/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 44 000грн. за порушення положень статтей 11-1, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95 (далі - Закон № 481).

Позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ ГУ ДФС у Луганській області від 06.07.2017 №390 «Про проведення фактичної перевірки» щодо ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів та винесене на підставі акта фактичної перевірки податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2.

При цьому зазначив, що наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № 390 «Про проведення фактичної перевірки» щодо ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, підставою для призначення та проведення фактичної перевірки призначено зокрема на підставі положення п.п. 80.2.5 п. 80.2. статті 80 Податкового кодексу України.

На думку Позивача, у цілях реалізації положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України щодо призначення та проведення Відповідачем фактичної перевірки, податкове законодавство передбачає існування відповідних правових підстав, наявність яких є передумовою для реалізації контролюючим органом своїх повноважень щодо призначення та проведення фактичної перевірки, адже правова структура підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України надає субєктам податкових правовідносин чітку правову визначеність, оскільки «фактична перевірка може проводитися ... у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформанті про порушення вимог законодавства», з якої вбачається обовязкове існування у контролюючого органа тієї чи іншої податкової інформації, зміст якої надає ГУ ДФС у Луганській області підстави для реалізації положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України у вигляді призначення та проведення фактичної перевірки.

При цьому Позивач зауважує, що податкова інформація повинна відповідати критеріям, зазначеним в статті 16 Закону України «Про інформацію» та статей 72,74 ПК України.

Отже, на думку Позивача, Відповідач, приймаючи 06.07.2017 наказ № 390 про проведення фактичної перевірки, зобовязаний був відобразити існуючу на момент прийняття такого наказу відповідну саме податкову інформацію, як передумову для реалізації контролюючим органом положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України.

Також вважає, що зміст п.п.80.2.5 п.80.2. ст.80 ПК України надає Відповідачу право на проведення фактичної перевірки лише при наявності обох критеріїв, а саме: наявності податкової інформації, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Проте, спірний наказ Відповідача не містить у собі жодної згадки про наявність та/або отримання контролюючим органом установленому законодавством порядку інформації про порушення Позивачем вимог законодавства, що на переконання Позивача вказує на відсутність правових підстав для призначення та проведення перевірки, що в свою чергу вказує на очевидний протиправний характер фактичної перевірки та відповідно податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № НОМЕР_2 прийнятого Головним управлінням ДФС у Луганській області.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № НОМЕР_2, то Позивач не згоден з самим розрахунком фінансових санкцій, застосованих до нього Відповідачем.

На переконання Позивача, у разі встановлення результатами, висновками фактичної перевірки порушення субєктом господарювання вимог Закону № 481 зокрема в частині реалізації підакцизних товарів без отримання ліцензії, такі підсумки перевірки повинні бути підтвердженими відповідними документами первинної фінансово-бухгалтерської звітності, які підтверджують не лише факт реалізації кінцевому споживачу, конкретному покупцеві, а й документальне підтвердження формування вартості підакцизного товару, а також його придбання Позивачем від постачальників, з одночасним відображенням в акті перевірки документального підтвердження факту роздрібного продажу певного підакцизного товару певному покупцю.

Такими документами можуть бути зокрема, але не виключно відповідні договори поставки на реалізацію тютюнових виробів, платіжними, розрахунковими документами на виконання сторонами договору поставки грошових взаєморозрахунків між Позивачем та постачальником рахунки фактури, податкові, видаткові накладні, акти приймання-передачі, звіти тощо, проте жодної згадки про існування таких документів матеріали фактичної перевірки, щодо формування вартості товару як і фінансово-розрахункового документу у підтвердження роздрібного продажу підакцизного товару - не містять.

В цілому є очевидним, що продаж кінцевому споживачу підакцизної групи товарів є господарською діяльністю субєктів господарювання, а отже кожен такий факт продажу повинен фіксуватися у відповідній первинній документації.

Таким чином, на думку Позивача, за відсутності в акті фактичної перевірки документального підтвердження розрахунковим документом (фіскальним чеком), з наведенням усіх реквізитів такого документу, факту роздрібної реалізації (продажу) кінцевому споживачу підакцизного товару, Відповідачем не встановлено належним чином саму подію роздрібного продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів без отримання відповідної ліцензії, що відповідно виключає відповідальність Позивача за начебто порушення приписів статті 11-1, 15 Закону № 481.

Позивач також просив враховувати, що механізм застосування фінансових санкцій врегульований Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статті 17 Закону № 481 затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2013 (далі - Порядок № 790), де пунктом 7 передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов'язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності. Згідно з підпунктом З пункту 5 Порядку № 790 матеріали правоохоронних органів є підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за порушення вимог Закону № 481.

Оскільки у контролюючих органів відсутні матеріали правоохоронних органів (Національної поліції), як уповноважених органів в силу змісту статті 255 КУпАП на складання протоколу про адміністративне правопорушення (тобто встановлення юридичного факту, події продажу, реалізації підакцизного товару) за статтею 156 КУпАП «Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами» згідно з пунктом 5 Порядку № 790 та у взаємозвязку з підпунктом 80.2.5. пункту. 80.2 статті 80 ПК України (призначення та проведення фактичної перевірки Позивача) засвідчує відсутність правових підстав прийняття Відповідачем податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № НОМЕР_2, у звязку з чим таке рішення контролюючого органу підлягає визнанню протиправним та відповідно повному його скасуванню.

На підставі викладеного, Позивач просив суд визнати протиправними та скасувати: наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № 390 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 17.07.2017 № (а.с.4-14).

В судовому засіданні Позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити їх з підстав викладених в позовній заяві. Крім того, Позивач зазначив, що пиво, яке нібито було продане в його магазині, йому не належить, а належить попередньому підприємцю, який здійснював свою підприємницьку діяльність в цьому магазині до нього. Особа, яку зазначили в акті перевірки як продавець його магазину, в трудових відносинах з ним не перебувала. Сигарети, які нібито були продані покупцю, належали йому особисто і він не мав намірів їх продавати в магазині. І пиво, і сигарети перебували в магазині лише на зберіганні, намірів отримати від їх продажу прибуток він не мав.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях.

В самих запереченнях Відповідач зазначив про те, що контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; організовують роботу, пов'язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за отриманням суб'єктами господарювання, які провадять, оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Проведенню фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 передувало здійснення контролюючим органом доперевірочного аналізу, відповідно до якого у вищевказаного платника було виявлено відсутність ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами. При цьому, за наявною інформацією в магазині здійснюється реалізація підакцизних товарів. Вказана інформація отримана ГУ ДФС у Луганській області в установленому законом спосіб і згідно вимог ст.80 ПК України така інформація не повинна відноситись до податкової інформації, на якій наполягає Позивач.

Згідно з наказом ГУ ДФС у Луганській області від 06.07.2017 № 390 було призначено проведення фактичної перевірки магазину, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, розташованого за адресою: Луганська обл., Новоайдарський р-н, смт. Новоайдар, вул. Зарічна, 43, місце здійснення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1).

Перед початком проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 було ознайомлено та вручено копію наказу ГУ ДФС у Луганській області від 05.07.2017 №390 та ознайомлено з направленнями на проведення перевірки від 05.07.2017 №№261, 262

Під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області встановлено, що 06.07.2017 в магазині Позивача продавцем ОСОБА_4 здійснено продаж покупцеві алкогольного напою - пива в скляній пляшці обємом 0,5 дмЗ «Рогань Традиційне» світле, вміст спирту 4,8%, виробник ПАТ «ОСОБА_5 Україна», , м. Київ вул. Фізкультури, 30 В. ОСОБА_2 виробництва, вказана на пляшці 28.04.2017 7:16 (здійснювалось фотографування) у кількості однієї пляшки за ціною 11,50 грн. Розрахунковий документ не видавався. Огляд приміщення не проводився. Опис товару здійснювався згідно з додатком. Товар, який надано особисто підприємець ОСОБА_1 для опису.

Також продавцем ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 здійснено продаж сигарет з фільтром «БОНД» синій (в пачці 20 сигарет), виробник ПрАТ Філіп Topic Україна, дата виробництва, вказана на пачці 14.04.2017, ціна, вказана на пачці 23,0 грн., у кількості однієї пачки за ціною 25,0 грн. Розрахунковий документ також не видано (Здійснювалось фотографування вказаної пачки, реалізовано покупцеві).

Таким чином, за результатами перевірки встановлено:

- порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- порушення п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» - під час продажу алкогольних напоїв продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продаж;

- порушення ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

- порушення ст.11-1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вище від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

- порушення п. 22 наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами», а саме розрахунки з покупцями за придбані тютюнові вироби здійснюються відповідно до встановленого законодавством порядку.

За результатами проведеної перевірки було складено акт від 06.07.2017 № 181/12-32/40-01/НОМЕР_1, який було підписано ОСОБА_1 без зауважень. Копію акту вручено ОСОБА_1, що підтверджується особистим підписом позивача.

Щодо розрахунку фінансових санкцій, застосованих до Позивача, то вони повністю відповідають діючому законодавству.

Під час проведення фактичної перевірки супровідні документи на товар, що реалізується позивачем, не були надані, про що свідчить п. 4 акту. Викладене вможливило визначення партії акцизних товарів та вартість. У звязку з цим ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції згідно зі ст. 17 Закону 481/95-ВР у загальному розмірі 44 000 грн., оскільки факт продажу алкогольної продукції та тютюнових виробів без наявності ліцензій, а також за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін, мали місце.

Таким чином, Відповідач вважає, що діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, а тому підставі для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 немає (а.с.51-56).

Заслухавши пояснення Позивача його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено і це не оскаржується сторонами, що Позивач є фізичною-особою підприємцем з 24.11.2016, код РНОКПП НОМЕР_1, основаними видами його діяльності є: Код КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; Код КВЕД 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами. Як платник податків перебуває на податковому обліку в Словяносербській обєднаній державній податковій інспекції (Новоайдарське відділення).

Вказані обставини підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.10.2017 (а.с.39-41).

Свою підприємницьку діяльність Позивач здійснює в магазині, розташованому у смт.Новоайдар, Луганської області, по вул.Зарічна,43, яким користується на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.12.2016, укладеного між ним та ОСОБА_6 (а.с.82-83).

Ліцензій на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів на час проведення фактичної перевірки Позивач не мав.

05.07.2017 співробітниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області був проведений доперевірочний аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_7 В ході вказаного аналізу було встановлено, що у магазині здійснюється реалізація підакцизних товарів, ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами відсутні, а також відсутні відомості про РРО. Під час опрацювання вказаної інформації було використано інформацію з АІС «Податковий блок» (а.с.60).

Вказана інформація стала підставою для підготовки начальником управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_8 доповідної записки на імя в.о.начальника ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_9 від 05.07.2017 №197/12-32-40-03/16 з приводу розгляду питання щодо проведення фактичної перевірки на підставі п.п.80.2.5 ст.80 ПК України з питання перевірки наявності ліцензій, ведення касових операцій під час роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, дотримання максимально роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, розміру мінімально оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв субєкта господарювання, згідно з додатком (а.с.59).

05.07.2017 в.о.начальника ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_9 видала наказ №390 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_1) за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт.Новоайдар, вул.Зарічна,43 (магазин) з 06.07.2017 по 15.07.2017. Проведення перевірки доручено головним державним інспекторам ревізорам ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Підставами призначення перевірки стали п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.8 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.20.1.13 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5 п.80.2 та п.80.8 ст.80 Податкового кодексу України, метою призначення перевірки дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про держану реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів (а.с.57-58).

На проведення перевірки вказаним інспекторам були видані направлення №№261 та 262 від 05.07.2017 (а.с.61,63).

Фактична перевірка була проведена 06.07.2017 з 10год. 30хвил. по 13год. 10хвил. у присутності Позивача з попереднім ознайомленням його під підпис з наказом про проведення фактичної перевірки та направленнями на її проведення (а.с.62,64).

За результатами перевірки було складено акт №181/12-32/40-01/НОМЕР_1, додатки та акту №1 та №2, а також відібрані письмові пояснення покупця ОСОБА_12 (а.с.65-71).

ФОП ОСОБА_1 підписав як сам акт перевірки, так і додатки до нього без внесення будь-яких зауважень до них (а.с.68-70).

При перевірці встановлено, що 06.07.2017 в магазині Позивача продавцем ОСОБА_4 здійснено продаж покупцеві ОСОБА_12 алкогольного напою - пива в скляній пляшці обємом 0,5 дмЗ «Рогань Традиційне» світле, вміст спирту 4,8 %, виробник ПАТ «ОСОБА_5 Україна», , м. Київ вул. Фізкультури, 30 В. ОСОБА_2 виробництва, вказана на пляшці 28.04.2017 7:16 (здійснювалось фотографування) у кількості однієї пляшки за ціною 11,50 грн. Розрахунковий документ продавцем покупцю не видавався.

Також продавцем ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 здійснено продаж покупцю ОСОБА_12 сигарет з фільтром «БОНД» синій (в пачці 20 сигарет), виробник ПрАТ Філіп Topic Україна, дата виробництва, вказана на пачці 14.04.2017, ціна, вказана на пачці 23,0 грн., у кількості однієї пачки за ціною 25,0 грн. Розрахунковий документ також не видано.

За результатами перевірки встановлено наступні порушення ФОП ОСОБА_1:

- ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» - під час продажу алкогольних напоїв продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продаж;

- ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

- ст.11-1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вище від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів.

- п.22 наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами», а саме розрахунки з покупцями за придбані тютюнові вироби здійснюються відповідно до встановленого законодавством порядку.

Як наслідок встановлених порушень, ГУ ДФС у Луганській області 17.07.2017 винесло податкове повідомлення-рішення № і застосувало до Позивача штрафні санкції на загальний розмір 44 000грн., яке він отримав під особистий підпис 18.07.2017 (а.с.76).

Вказана сума штрафу підтверджується розрахунком фінансових санкцій по акту перевірки №181/12-32-40-01/НОМЕР_1 від 06.07.2017 ФОП ОСОБА_1 і складається з:

·17 000грн. штраф за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії (абзац 5 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР);

·17 000грн. штраф за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без ліцензії (абзац 5 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР);

·10 000грн. штраф за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів (абзац 14 частини 2 ст.17 Закону №481/95-ВР) (а.с.77).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження і 25.07.2017 на адресу Державної фіскальної служби України надіслав письмову скаргу (а.с.24-26).

Рішенням ДФС України від 19.09.2017 №12282/А/99-99-11-03-01-15 за результатами розгляду скарги податкове повідомлення - рішення від 17.07.2017 № залишено без змін, а скарга - без задоволення (а.с.18-20).

В подальшому Позивач у строки передбачені ст.99 КАС України звернувся до суду за захистом своїх прав.

Розглянувши справу в межах позовних вимог, суд прийшов до висновку про те, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI у редакції на час виникнених правовідносин (далі ПК України), Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95 зі змінами на час спірних правовідносин (далі Закон №481/95).

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені ст.ст. 75, 80, 81 ПК України.

Так, згідно пп. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п. 80.1, п. 80.2 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

пп. 80.2.5 у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

Суд зазначає, що встановлені Главою 8 розділу ІІ ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні ПК України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Недотримання встановлених статтями 73, 75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб'єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.

При цьому, суд зазначає, що спору щодо невручення наказу про проведення перевірки, направлень на перевірку та службових посвідчень перевіряючих, між сторонами не має.

Як вже було зазначено вище, ФОП ОСОБА_1 ознайомився з наказом і отримав його копію та з направленнями на проведення фактичної перевірки до початку її проведення (а.с.62,64).

Це підтверджено також поясненнями допитаних судом в якості свідків інспекторів-ревізорів ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які стверджували, що вони на підставі наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 05.07.2017 №390 та направлень від 05.07.2017 №№ 261,262 проводили фактичну перевірку позивача в магазині за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Зарічна, 43.

06.07.2017 вони побачили, як з магазина Позивача виходив покупець, який в руках тримав скляну пляшку пива обємом 0,5 дмЗ «Рогань Традиційне» світле, вміст спирту 4,8 %, та сигарети з фільтром «БОНД» синій. На їх запитання, де він їх придбав, останній вказав на магазин Позивача.

Покупцем виявився пересічний громадянин ОСОБА_12, який також був допитаний судом у якості свідка. В судовому засіданні він підтвердив, що дійсно 06.07.2017 у магазині в смт.Новоайдар, Луганської області по вул.Зарічній,43 придбав пляшку пива «Рогань Традиційне» за 11,50грн. та пачку сигарет з фільтром «Бонд» синій за 25грн. Продавала йому молода дівчина, яка, на його думку, була продавцем цього магазину. Розрахункового чеку продавець йому не видала, на пляшці пива був зазначений цінник 11,50грн. Вона вказала йому, що за все 36,50грн. Він дав їй 50грн. однією купюрою і отримав 13,50грн. решти. На вулиці біля магазину його зупинили співробітники податкової інспекції і запитали: де і за скільки він придбав вказані товари, - та запропонували йому надати свої письмові пояснення з цього приводу. Він, як законослухняний громадянин, погодився на це і там же на вулиці написав письмові пояснення, які є в матеріалах справи, адресу мешкання зазначив Попаснянський район, оскільки має там дачу і літом проживає в цьому місці (а.с.71).

Інспектори-ревізори ОСОБА_11 та ОСОБА_10 також зазначили суду, що після відібрання письмових пояснень у покупця, вони зайшли в магазин Позивача, за прилавком перебувала продавець ОСОБА_4, яка відпускала товар й іншим громадянам, тому в них повністю були всі підстави вважати її продавцем та матеріально-відповідальною особою. Вони предявили їй свої посвідчення, наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на її проведення. Вона пояснила, що хазяїн магазину відїхав у справах, зателефонувала йому відразу і повідомила про їх присутність. Через хвилин 15-20 приїхав сам ОСОБА_1, якому вони предявили свої посвідчення, наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на її проведення. Позивач підписав розписку про отримання наказу та направлень. Під час перевірки документів, що підтверджують трудові відносини продавця та ФОП ОСОБА_1, останній не надав, не надав він також ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, документів вартості товару (пива та сигарет). Пиво перебувало як на прилавку магазина, так і в холодильній камері. Сигарети не були видні на прилавку, однак продавець відразу їх достала з нижньої полиці за прилавком. Касового апарату в магазині не було. На пляшках пива були наліпки з ціною. Описували лише той товар, який самостійно виставили продавець та хазяїн магазину. Акт перевірки та додатки до нього ОСОБА_1 підписав без застережень, лише в обох додатках зазначив, що перелічений в додатках товар на збереженні. Про те, що цей товар належить іншій особі, він не повідомляв.

На сигаретах було зазначено розмір ціни виробником 23,00грн., як пояснив покупець він придбав їх за 25,00грн.

Крім того, інспектор-ревізор ОСОБА_11 також пояснив, що саме він готував доперевірочний аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_13, що стало підставою для призначення проведення фактичної перевірки останнього. В перших числах липня, у вихідний день, він їхав від родичів і по дорозі додому заїхав в смт.Новоайдар для того, щоб придбати сигарети. Побачивши громадянина з сигаретами в руках, він запитав, де можна їх купити, той вказав на магазин Позивача. Як пояснив ОСОБА_11 суду, в той день в магазин він не заходив, лише подивився номер на будинку. На початку робочого тижня він, виконуючи свої функціональні службові обовязки, здійснив доперевірочний аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_13 згідно бази даних АІС «Податковий блок» і встановив відсутність у останнього відомостей про РРО та ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами. Отримана ним інформація стала підставою для проведення відносно Позивача фактичної перевірки.

Проаналізувавши норми ПК України, оцінивши у сукупності всі наявні в матеріалах справи докази та пояснення свідків, суд приходить до висновку про те, що спірний наказ повністю відповідає статті 81 ПК України, а саме: містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

При цьому суд зазначає, що п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України не містить в собі посилання саме на наявність податкової інформації, а лише на інформацію, яка отримана в установленому законодавством порядку.

Суд вважає, що наявність інформації в АІС «Податковий блок» відноситься саме до категорії інформації, яка отримана в установленому законодавством порядку.

У звязку з цим, суд вважає хибними доводи позивача щодо наявності єдиної підстави для проведення фактичної перевірки платника за п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, такої, як отримання в установленому законодавством порядку податкової інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Суд наголошує, що згідно п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням субєктами господарювання установлених законодавством обовязкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що контролюючий орган мав законні підстави для проведення фактичної перевірки Позивача, а спірний наказ було прийнято в межах повноважень та у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що якщо факт проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позов платника податків, спрямований на оскарження рішень, у тому числі (наказів про призначення перевірки), можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Що стосується встановлених фактичною перевіркою порушень Позивачем, то вони підтверджені наявними та допустимими доказами, якими є сам акт фактичної перевірки від 06.07.2017, до якого Позивач не зазначив жодного зауваження, показання опитаних у якості свідків покупця ОСОБА_12, інспекторів-ревізорів ОСОБА_11 та ОСОБА_10

Суд відхиляє як доказ письмові пояснення ОСОБА_4, відібрані 13.11.2017 адвокатом ОСОБА_2 (а.с.107-108), оскільки діючим процесуальним законодавством адвокат не наділений повноваженням приводити свідка під присягу, а тому правдивість її пояснень визиває у суду сумнів.

Суд викликав ОСОБА_4 для дачі пояснень в якості свідка, однак вона в судове засідання не прибула. Як пояснив Позивач та його представник, ОСОБА_4 виїхала до іншого міста.

Не змістовними є й посилання Позивача та його представника на те, що ОСОБА_4 була лише стажером у магазині без допуску до робочого місця і у день перевірки ОСОБА_1 попросив її побути деякий час, для того щоб не замикати магазин. Вказане спростовується показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які були приведені судом до присяги, і які зазначили, що саме ОСОБА_4 продала ОСОБА_12 пляшку пива і пачку сигарет, розрахунковий чек йому не видала, оскільки у позивача немає касового апарату. Також інспектори зазначили, що вона у їх присутності, поки вони чекали на приїзд ОСОБА_1, відпускала товар іншим громадянам селища.

Щодо відсудності касового апарату підтвердив це і сам Позивач в судовому засіданні. А тому посилання представника позивача на відсутність розрахункового документу у акті перевірки як на доказ реалізації товару є незмістовним.

У суду не виникає жодних сумнівів з приводу факту реалізації ОСОБА_4 ОСОБА_12 пляшки пива та пачки сигарет.

Твердження Позивача та його представника про те, що договір надання інформації, проведення технічного навчання/тренінгів/стажування (на безоплатній основі без допущення до робочого місця) від 01.07.2017, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, насправді був укладений після проведення фактичної перевірки за рекомендацією інспекторів-ревізорів, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Не розцінює суд як належний і допустимий доказ надану Позивачем витратну накладну №Т/РН-00056547 від 15.06.2017, яка на думку Позивача і його представника свідчить про те, що пиво, яке описали інспектори, належить іншій особі, а в нього воно знаходилось на зберіганні.

З наданої накладної взагалі неможливо встановити ким воно відгружено і ким воно прийнято. Жодних реквізитів вона не містить.

Що стосується розміру фінансових санкцій, застосованих Відповідачем до Позивача, то він повністю відповідає Вимогам законодавства, а саме:

- абз.5 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень, тобто за 2 порушення 34 000 гривень;

- абз.14 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Всього сума штрафу складає 44 000 гривень (а.с.77).

Матеріалами справи підтверджується порушення Позивачем вимог зазначених вище законодавчих актів. Відтак, Відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про притягнення Позивача до відповідальності, розмір якої не виходить за межі встановленого законодавством, що виключає обґрунтованість всіх доводів Позивача та його представника щодо цього.

Що стосується посилання представника позивача на те, що у контролюючих органів відсутні матеріали правоохоронних органів (Національної поліції), як уповноважених органів в силу змісту статті 255 КУпАП на складання протоколу про адміністративне правопорушення (тобто встановлення юридичного факту, події продажу, реалізації підакцизного товару) за статтею 156 КУпАП «Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами» згідно з пунктом 5 Порядку № 790 та у взаємозвязку з підпунктом 80.2.5. пункту. 80.2 статті 80 ПК України (призначення та проведення фактичної перевірки Позивача) засвідчує відсутність правових підстав прийняття Відповідачем податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № НОМЕР_2, у звязку з чим таке рішення контролюючого органу підлягає визнанню протиправним та відповідно повному його скасуванню, то вони є безпідставними. Як пояснили інспектори-ревізори суду, до їх повноважень не входить виклик правоохоронних органів для складання протоколу адмінправопорушення. Навпаки, у разі вчинення таких дій з їх боку, це свідчило б про превищеннями ними своїх повноважень та могло б призвести в подальшому до скасування податкових повідомлень-рішень.

Крім того, суд звертає увагу на те, що притягнення до адміністративної відповідальності згідно норм КУпАП та застосування штрафних санкцій згідно вимог ст.11-1 та ст.15 Закону №481/95-ВР є різними видами відповідальності і вони не можуть ставитись в залежність один від одного.

Таким чином, враховуючи обставини, зафіксовані в акті від 06.07.2017 №181/12-32/40-01/НОМЕР_1, ГУ ДФС у Луганській області відповідно до ст.17 Закону № 481/95-ВР правомірно винесено податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій від 17.07.2017 № у вигляді штрафу в розмірі 44000 грн. за порушення вимог ст.11-1 та ст.15 Закону №481/95-ВР.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому у його задоволенні слід відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України судові витрати, понесені Позивачем, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 69-79,86, 94, 158-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 06.07.2017 №390 та податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 № - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 22 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_14