Справа № 2-а-232/11
Суддя: Мельниченко С. П.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-232/11
№ б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 лютого 2011 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мельниченко С.П., при секретарі Котенко Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як адміністративного суду, знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 15.09.2010 р. о 10-00 годині відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ1 №110976, в якому зазначено, що позивач в м. Новомосковську, керуючи автомобілем БМВ524, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Сучкова та вул. Радянська, повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили проїжджу частину дороги, на яку він повертав, чим порушив вимоги п.16.2 ПДР України. Позивач з цим не погодився, про що вказав інспектору, однак останнім на підставі зазначеного протоколу була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №319436, якою відповідач визнав позивача винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 430 грн.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП, винесеною з порушенням ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так позивач вважає, що відповідачем при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. У звязку з чим, просить зазначену постанову в справі про адміністративне правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності в якій заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом по справі встановлено, що 15.09.2010 р. о 10-00 годині відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ1 №110976, згідно якого, позивач в м. Новомосковську, керуючи автомобілем БМВ524, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Сучкова та вул. Радянська, повертаючи праворуч не надав дорогу пішоходам, які переходили проїжджу частину дороги, на яку він повертав, чим порушив вимоги п.16.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність по ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, позивач не погодився з ним, про що вказав в протоколі, зазначивши, що пішохід знаходився на відстані пяти метрів на протилежній стороні руху, та що ним не створювались перешкоди або небезпека для руху пішохода, з якого ІДПС не взяті пояснення.

Відповідно до п.16.2. ПДР України на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п.18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

На підставі вказаного протоколу відповідачем 15.09.2010р. було винесено постанову серії АЕ №319436, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 430 грн.

Суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем були допущені порушення процесуальних норм, що потягло за собою винесення помилкової та необґрунтованої постанови.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що фактично єдиним доказом винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є протокол в той час, як в даному випадку - невизнання позивачем своєї провини відповідач мав забезпечити збір інших доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення чи спростовували його, однак цього зроблено не було.

Згідно ст.252 КУпАП посадова особа, при розгляді справи, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 283 КУпАП закріплені вимоги до постанови про адміністративне правопорушення, так, в постанові, крім іншого, повинні бути зазначені докази на підставі яких базується висновок про скоєння особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів, однак оскаржувана постанова не містить посилань на докази та мотивів відхилення інших доказів, а в ній зазначена лише констатація факту, що ставить під сумнів факт вчинення правопорушення позивачем.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП являється безпідставним, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст.247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІДПС Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову ІДПС ВДАІ з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серії АЕ №319436 від 15.09.2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Направити справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП на новий розгляд до ВДАІ з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С.П. Мельниченко