Справа № 161/1967/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1967/17
Провадження № 2-а/161/455/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гриня О.М.,

за участю секретаря Муригіної А.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Волинській області ОСОБА_4

представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 Державної пенітенціарної служби України у Волинській області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Свій позов обґрунтовує тим, що наказом Державної пенітенціарної служби України №238/ОС-16 від 19 вересня 2016 року його 30 вересня 2016 року звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме: з посади заступника начальника Львівського територіального відділу внутрішньої безпеки та виявлення корупції ДПтС України в звязку зі скороченням штатів. На день звільнення його вислуга років в календарному обчисленні складає 20 років 04 місяці 24 дні, а в пільговому обчисленні 27 років 03 місяці 23 дні.

Вказує, що він 22 грудня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років. Однак, відповідач листом від 03 січня 2017 року відмовив йому в призначенні такої пенсії, оскільки на день звільнення в нього не було 22 календарні роки та 6 місяців, що є необхідною умовою для призначення зазначеного виду пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Такі дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Волинській області вважає неправомірними.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу № 254/ ОС-16 від 18 листопада 2016 вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна - 20 років 04 місяці 24 дні, а в пільговому обчисленні 27 років 03 місяці 23 дні.

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду у Волинській області із заявою про призначенням йому пенсії за вислугою років та надав для цього відповідні документи.

ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.01.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії станом на 30 вересня 2016 року його календарна вислуга складає 20 років 04 місяці 24 дні, а тому законних підстав для призначення йому пенсії за вислугою років немає.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_7 визначає Закон України №2262.

Пунктом "б" статті 1-2 цього закону передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього ОСОБА_7 мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту "а" статті 12 пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього ОСОБА_7 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього ОСОБА_7), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього ОСОБА_7.

Таким чином, з огляду на викладене, вислуга років позивача станом на день його звільнення (30 вересня 2016 року) у календарному обчисленні становить 20 років 04 місяці 24 дні та не дає підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до ОСОБА_7 №2262.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що в даному випадку для призначення йому пенсії за вислугу років підлягає застосуванню саме постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. N 393, якою позивачу на його думку для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 27 років 03 місяці 23 дні є безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 суперечать приписам п."а" ст.12 ОСОБА_7 України від 9 квітня 1992 року №2262-XII застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовляючи в призначенні пенсії діяло, в межах повноважень та відповідно законів України.

Крім того, чинним законодавством України визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж.

Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Для призначення пенсії за віком позивачу ОСОБА_7 №2262 визначає, як обов'язкову вимогу наявність саме календарної вислуги, а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні.

Відповідно до ОСОБА_7 № 2262 розмежовуються такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В то й же час для ОТРИМАННЯ ПРАВА НА ПРИЗНАЧЕННЯ ПЕНСІЇ обов'язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Календарна вислуга років не залежить від пільгового обчислення стажу і враховується окрім випадків отримання права на призначення пенсії для отримання права на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні (стаття 9).

Єдиний виняток щодо можливості зарахування до календарної вислуги років певного періоду встановлений у абзаці 13 пункту "а" статті 12 ОСОБА_7 № 2622, яким передбачено, що до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього ОСОБА_7.

Частиною 2 статті 17 ОСОБА_7 № 2622 визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього ОСОБА_7 додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Правомірність висновків суду щодо різного підходу законодавця до понять "календарна вислуга років" та "вислуга років" підтверджується і положеннями статті 17 ОСОБА_7, якою передбачено можливість зарахування певних видів стажу саме до "вислуги років". Так, до такої вислуги зараховуються періоди, визначені ч.1 та ч.3 ст.17, однак ці ж періоди не зараховуються до календарної вислуги з підстав зазначених судом раніше.

При цьому законодавець у назві статті 17 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Наведене також підтверджує попередні висновки суду, що всі періоди служби враховуються для призначення пенсії. Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Позивач такої вислуги у мінімально визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст.2, 11, 17-20, 38, 71, 99-103, 158-163, 183-2, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Волинській області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 Державної пенітенціарної служби України у Волинській області про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років неправомірними та зобовязання вчинити дії щодо призначення пенсії за вислугу років згідно із статтею 12 ОСОБА_7 України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 26 грудня 2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.