Справа № 2а-417/2010
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2010-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2а-417/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2010 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу Державної автомобільної інспекції Царичанського району Дніпропетровської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу державної автомобільної інспекції Царичанського району Дніпропетровської області (далі ВДАІ) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 24 березня 2010 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова винесення незаконно, правил перевезення небезпечних вантажів він не порушував.

Позивач ОСОБА_3 до залу суду не зявився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність. В письмових пояснення зазначив, що під час зупинки його працівниками ДАІ автомобіль був порожній і небезпечних вантажів не перевозив. Інспектору ДАІ для перевірки було надано всі необхідні документи, в тому числі узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечних вантажів та посвідчену копію договору обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів від 16 грудня 2009 року. Незважаючи на це інспектором ДАІ було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив про відсутність договору страхування. Постанову в справі про адміністративне правопорушення йому вручено не було.

Представник відповідача, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, до залу суду не зявився, причин неявки не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 22 березня 2010 року інспектором ВДАІ складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача, за ст.1321 КпАП України, відповідно до якого останній керуючи автомобілем ГАЗ 330232, державний номер НОМЕР_1, порушив правила перевезення небезпечних вантажів, а саме не мав при собі страхового полісу цивільної відповідальності субєкта перевезення небезпечних вантажів.

24 березня 2010 року згаданий матеріал розглянуто начальником ВДАІ Царичанського району Дніпропетровської області у відсутність позивача та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В письмових поясненнях позивач не заперечує факту зупинки працівниками ДАІ автомобіля під його керуванням, але зазначає про те, що на момент зупинки автомобіль був порожній і небезпечних вантажів не перевозив, що підтверджується довідкою ТОВ «Хлорсистем».

Диспозицією ст.1321 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України 26.07.2004 N 822 (далі Правила), для перевезення небезпечного вантажу субєкт перевезення повинен мати відповідне узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечного вантажу для чого перевізник подає до відповідного підрозділу Державтоінспекції МВС України визначені п.10.1 документи, в тому числі чинний договір обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

Узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечних вантажів видається на три місяці. Термін дії узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечних вантажів обмежується, якщо терміни дії свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, чинного договору обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів чи ДОПНВ-свідоцтва про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, закінчується раніше ніж за три місяці з моменту видачі узгодження. У цьому разі термін дії узгодження не повинен перевищувати терміни дії свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, чинного договору обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів у разі настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів та ДОПНВ-свідоцтва про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (п.10.4 Правил).

Як вбачається із змісту протоколу порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, на думку інспектора ДАІ, полягає лише в тому, що водій не мав при собі страхового полісу, хоча Правила передбачають наявність у перевізника узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечних вантажів. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відсутність цього узгодження інспектором ВДАІ не встановлено.

Таким чином, при наявності узгодження маршруту дорожнього перевезення небезпечного вантажу вимога інспектора ДАІ щодо предявлення полісу (договору страхування) не ґрунтується на приписах Правил, так як відсутність такого полісу є підставою для відмови в наданні згаданого узгодження, а не для притягнення до відповідальності за ст.1321 КпАП України.

Відповідно до генерального договору №14/08-149-09/17 обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів від 16 грудня 2009 року, укладеного між Приватним страховим товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» та ТОВ «Хлорсистем», застраховано відповідальність ТОВ «Хлорсистем», повязану з перевезення небезпечних вантажів різними транспортними засобами, в тому числі автомобілем ГАЗ 330232, державний номер НОМЕР_1. Строк дії договору до 31.12.2010 року (п.7.1 Договору). Тому наявність у перевізника його посвідченої копії не є порушенням чинного законодавства.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів не може бути здійснене на підставі недостатніх доказів його вини.

Крім того, необхідно зазначить, що стаття 1321 КпАП України є відсилочною, але в постанові від 24.03.2010 року відповідач не посилається на відповідний нормативний акт, який регламентує порядок дорожнього перевезення небезпечних вантажів, пункт Правил перевезення порушений ОСОБА_3 не зазначає.

З огляду на викладене, суд вважає, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3М відповідач не виконав вимог закону, а саме ст. ст.258, 280 КпАП України, у зв'язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є не основаною на законі, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

За цих обставин суд вважає, що підстав для притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності немає, а тому його адміністративний позов підлягає задоволенню.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити йому строк для звернення до суду, посилаючись на те, що постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.03.2010 року отримав лише 07 травня 2010 року.

Статтею 289 КпАП України встановлений 10-тиденний строк звернення до адміністративного суду .

Згідно з ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що строк звернення до адміністративного суду з позовом по даній справі повинен рахуватися з 07.05.2010 року, тобто з моменту коли позивач дізнався про порушення своїх прав, так як відповідачем не надано доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та доказів на підтвердження вручення йому копії відповідної постанови, яку доречи винесено у відсутність позивача, через два дні після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позов було подано до адміністративного суду 12.05.2010 року, тобто з дотриманням строку, встановленого ст. 289 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 86, 158-163 КАС України, ст. ст. 288, 293 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову начальника ВДАІ Царичанського району Дніпропетровської області про накладення на ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст.1321 КпАП України, - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо заяву або апеляційну скаргу не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції, яким є Харківський апеляційний адміністративний суд через Комсомольський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий