Справа № 817/886/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Демчук І.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" листопада 2017 р. Справа № 817/886/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "04" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання рішення та дій протиправними, скасування рішення та наказу та поновлення на посаді, ,

ВСТАНОВИВ:

31 травні 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати рішення Головного управління Національної поліції у Рівненській області в частині включення ОСОБА_3 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, протиправним; визнати дії Головного управління Національної поліції у Рівненській області щодо проведення атестації ОСОБА_3 протиправними; визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №4 від 15.02.2016, оформлене протоколом ОП №15.00003281.0019588, щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді; визнати протиправним та скасувати рішення апеляційної атестаційної комісії №3 від 25.02.2016, оформлене протоколом ОП № 15.00003971.0019588, щодо відхилення скарги ОСОБА_3; визнати протиправним та скасувати наказ від 04.03.2016 №32 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3; поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору (у складі відділу) Кузнєцовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.03.2016 по день поновлення на посаді.

Позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про визнання причин пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Рівненській області про поновлення на роботі поважними; про поновлення позивачу строку для звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Рівненській області про поновлення на роботі (а.с.12).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.08.2017р. позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду. В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що судом не було встановлено чи перебував в день звільнення на роботі, адже в такому випадку роботодавець зобов'язаний був у день звільнення вручити копію відповідного наказу та трудову книжку, що здійснено не було. 05.04.2016р. було надано наказ про звільнення лише на ознайомлення та частину документів відповідно до запиту, про те трудову книжку не було видано, що не заперечував відповідач у судових засіданнях. Зважаючи на те, що мав намір оскаржити звільнення та розпочав зібрання документів проте у період з 25.04.2016р. по 10.05.2016р. перебував на амбулаторному лікуванні у поліклініці. Згодом у зв'язку з сімейними обставинами також був позбавлений фактичної можливості звернутися до суду у зв'язку із перебуванням за межами Рівненської області. А саме в період з квітня 2016 р. по травень 2017р. перебував в с.Знамирівка, Ківерцівського району, Волинської області для догляду за батьком, який має інвалідність ІІІ групи та матір'ю, яка пенсіонерка.

Вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України з квітня 2007 року на різних посадах.

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 №18 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" в порядку переатестування призначено ОСОБА_3, який мав спеціальне звання майор міліції, начальником сектору Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, присвоївши йому спеціальне звання майор поліції (а.с.63).

Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 04.03.2016 №32 о/с "По особовому складу" відповідно до ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 5 (через службову невідповідність) майора поліції ОСОБА_3 (М-222362), начальника сектору (у складі відділу) Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Підстава: висновок апеляційної атестаційної комісії західного регіону №3 від 25.02.2016 (а.с.65).

Відповідно до атестаційного листа (а.с.67) майор поліції ОСОБА_3 характеризується позитивно; за висновком прямого керівника від 29.01.2016 відповідає займаній посаді; за результатами тестування отримав 24/60 балів на загальні навички, 37/60 балів за професійним тестуванням. За результатами атестування від 15.02.2016 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З наведеним рішенням атестаційної комісії ОСОБА_3 ознайомлений під підпис 17.02.2016.

Згідно з протоколом ОП №15.00003281.0019588 від 15.02.2016 атестаційної комісії №4 ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 визнаний таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.68).

Рішенням апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3, оформленого протоколом ОП №15.00003971.0019588 від 25.02.2016, скаргу ОСОБА_3 на рішення атестаційної комісії відхилено (а.с.69).

З даним адміністративним позовом про визнання протиправними рішень та дій ГУНП в Рівненській області щодо проведення атестування, визнання протиправними та скасування рішень атестаційної комісії від 15.02.2016, апеляційної атестаційної комісії від 25.02.2016, визнання протиправним та скасування наказу від 04.03.2016 №32 о/с про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду 31.05.2017, за спливом терміну в один рік з часу виникнення спірних правовідносин.

Суд першої інстанції за наслідками судового розгляду у справі дійшов висновку, що висновок суду, викладений в ухвалі про відкриття провадження, про поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, як такого, що пропущений з поважних причин, є передчасним, оскільки він не підтверджується дослідженими у суді доказами та не відповідає обставинам справи. На наявність інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними позивач не вказує, а судом таких підстав не встановлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 8 висновків постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 11 "Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації" положення частини третьої статті 99 КАС України про те, що строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у наведеній категорії справ необхідно тлумачити таким чином, що:

моментом початку перебігу строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій із включення особи до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, є дата ознайомлення такої особи із цим списком;

якщо поліцейський подав скаргу до апеляційної атестаційної комісії, то перебіг строку звернення до суду потрібно відраховувати від дня, коли він був ознайомлений з рішенням апеляційної атестаційної комісії, прийнятим за результатами розгляду його скарги;

строк звернення до суду з позовом про скасування рішення (висновку) атестаційної комісії у разі, якщо до звернення до суду була використана апеляційна процедура в апеляційній атестаційній комісії і при цьому атестована особа отримала за результатами тестування менше 60 балів, починає перебіг з моменту ознайомлення особи з рішенням (висновком) атестаційної комісії.

Колегія суддів зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, справи "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", "Пономарьов проти України", де суд вказує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

З дослідження зібраних у справі доказів встановлено, що з рішенням відповідача щодо включення до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, а також про проведення його атестації позивач довідався в будь-якому разі не пізніше проведення такої атестації, тобто 15.02.2016.

Документально підтверджені відомості щодо дати ознайомлення позивача з рішенням апеляційної атестаційної комісії від 25.02.2016 в справі відсутні. Однак, судом достовірно встановлено і сторонами не заперечується, що з наказом про звільнення зі служби в поліції №32 о/с від 04.03.2016 на підставі висновку апеляційної атестаційної комісії №3 від 25.02.2016 позивач ознайомлений 05.04.2016.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з 05.04.2016 позивачу було достеменно відомо про прийняті відповідачем рішення щодо його служби в поліції і в разі незгоди з такими рішеннями позивач мав право звернутися з адміністративним позовом до суду у встановлений законом строк, таким чином, даний адміністративний позов відповідно до приписів статті 99 КАС України міг бути пред'явлений позивачем в місячний строк, тобто до 05.05.2016.

З дослідженого судом першої інстанції наданого позивачем закордонного паспорта НОМЕР_1 не встановлено жодної відмітки про перетин ОСОБА_3 державного кордону України, натомість наявні відомості щодо перетину позивачем на виїзд та на в'їзд державних кордонів інших країн тривалістю від одного до кількох днів (копія паспорта а.с.154-158). Загальна тривалість перебування позивача за кордоном, зазначена позивачем в клопотанні про поновлення строків для звернення до суду, сукупно становить 55 днів за період з 20.04.2016 по 25.03.2017, у тому числі в період встановленого законом місячного строку звернення з адміністративним позовом позивач перебував за кордоном впродовж трьох днів: 20.04.2016, 21.04.2016, 22.04.2016 (а.с.12).

Разом з тим, тривалість лікування ОСОБА_3 об'єктивно не унеможливлювала звернення позивача до суду, а відтак не свідчить про поважність причин пропуску понад рік строку звернення до суду у відносинах публічної служби, так як з наданих позивачем медичних документів встановлено, що в період існування спірних правовідносин ОСОБА_3 з 25.04.2016 по 10.05.2016 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом: забій, пошкодження зв'язок правого колінного суглобу (а.с.16); а з 30.01.2017 по 07.02.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні щелепно-лицевої хірургії Центральної міської лікарні м. Рівне (а.с.153).

Та обставина, що ОСОБА_3 між поїздками за кордон в спірному періоді тимчасово проживав в АДРЕСА_1, де надавав допомогу та здійснював догляд за батьками (батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який має інвалідність 3-ї групи, мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є пенсіонеркою), лише свідчить про належне виконання позивачем свого обов'язку щодо піклування про батьків, прояв про них турботи та надання допомоги, однак позивачем не доведено, що зазначене об'єктивно перешкоджало звернутися до суду з адміністративним позовом у встановлений законом строк.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа "Стаббігс та інші Проти Великобританії" рішення від 22.10.1996, "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980). Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим... . Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Наслідки пропуску строків встановлені ст.100 та ст.155 КАС України.

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За наведених обставин, адміністративний позов, поданий позивачем із пропуском строку звернення до суду з причин, які не є поважними, правомірно залишено судом першої інстанції без розгляду.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не отримання позивачем в день звільнення належно оформленої трудової книжки, як обставина, не впливає на зазначені строки, визначені судом пропущеними, оскільки позивач звернувся до суду з позовом, не маючи на руках трудової книжки, а трудову книжку ним отримано вже в процесі розгляду справи судом. Тобто ця обставина жодним чином не перешкоджала зверненню до суду.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "04" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2017 р.