Справа № 181/1039/17
Суддя: Юр'єв О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/1039/17
Провадження № 2-а/181/19/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєва О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паньковської М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 16 вересня 2017 року, рухаючись по автомобільному шосе Дніпро-Запоріжжя на власному автомобілі БМВ Х5М, його було зупинено на стаціонарному посту «Солонянський». Зупинив автомобіль інспектор СРПП Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 Після перевірки документів інспектор почав предявляти безпідставні вимоги позивачу та після словесного конфлікту, він заявив, що буде складено протокол про порушення спочатку за прострочену страховку, коли дійсна страховка була предявлена, то знайшовся новий привід розмова по телефону за кермом. Ця підстава була ще більш абсурдна, оскільки автомобіль БМВ Х5М оснащено бортовим компютером з можливістю експлуатації телефону через блютуз. При цьому автомобіль самостійно вмикає дану функцію при вмиканні автомобіля.

Оскільки позивач вже дуже сильно спізнювався до аеропорту, то на захист своїх прав та інтересів часу не було, у звязку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, в якому позивачем зазначено, що з протоколом він не згодний.

Відповідно до вищенаведеного позивач вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2017 року серії БР №545622 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову інспектора СРПП Солонянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 16 вересня 2017 року серії БР №545622 про накладення адміністративного стягнення; провадження по адміністративній справі закрити. Крім того позивачем надано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначає, що постанову було складено по дорозі до аеропорту, а повернувся він з подорожі лише 6 листопада 2017 року. На підтвердження даного факту останнім було надано копію електронного квитка.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

У звязку з неявкою сторін, згідно ст.ст.41, 122 ч.4 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії БР №545622 по справі про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2017 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він, 16 вересня 2017 року в 09 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом БМВ Х5М, вів розмови по мобільному телефону тримаючи його в руці.

Згідно клопотання про поновлення строку на оскарження позивач пропустив 10 денний строк на оскарження з поважних причин, оскільки саме в день складання оскаржуваної постанови, він направлявся в аеропорт м. Запоріжжя, та в період з 16.09.2017 року по 06.11.2017 року перебував за межами України, що підтверджується копією електронного квитка. Відповідно до ст. 102 КАСУ пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що причини пропуску строку на оскарження постанови є поважними, а отже необхідно поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови інспектора СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

В статті 222 КУпАП зазначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою, третьою і п'ятою статті 122КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом встановлено, що постанова серії БР №545622 від 16 вересня 2017 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, а саме: при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором не було з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Постанова серії серії БР №545622 від 16 вересня 2017 року року не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховані його пояснення, не містить посилань на роз'яснення позивачеві його права скористатись юридичною допомогою, а також інші права та обов'язки.

Суб'єкт владних повноважень зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, проте будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем при розгляді справи не надано, як і не надано до суду заперечень проти заявленого позову.

В оскаржуваній постанові не міститься відомостей про доручення до останньої жодних доказів, в тому числі і тих, на підставі яких можна було б зробити висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення (пояснення свідків, відеозапис тощо).

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як і не надано і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, в т.ч. доказів порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України (факту керування автомобілем розмовляючи по мобільному телефону тримаючи його в руці), суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому її слід визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України необхідно закрити.

Керуючись , ст. ст. 6, 8, 9, 10-11, 71, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску строку на оскарження поважними та поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови інспектора СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову серії БР №545622 від 16 вересня 2017, складену інспектором СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. визнати протиправною та скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили відповідно до положень ч. 3 ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя : О. Ю. Юр'єв