Справа № 295/7977/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА
іменем України
"20" листопада 2017 р. Справа № 295/7977/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "01" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ
20 липня 2017 року ОСОБА_1 подав до Богунського районного суду міста Житомира адміністративний позов, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплатити недоплачену пенсію, починаючи з 21.11.2015 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №1650 від 02.06.2017 року щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року.

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від "01" вересня 2017 року частково задоволено адміністративний позов.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01.07.2017 року без обмеження кінцевої дати, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично одержаних сум щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №1650 від 02.06.2017 року щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року.

Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та одержує пенсію по інвалідності на підставі Закону України №2262-XII від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

16 червня 2017 року ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заяву, просив провести перерахунок та виплатити недоплачену пенсію починаючи з 21.11.2015 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію та винагороду за участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №1650 від 02.06.2017 року щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №1162/Б-11 від 14.07.2017 року відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія та винагорода за участь в АТО не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким адміністративний позов частково задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною 3 статті 43 Закону України №2262-XII від 09.04.1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення пенсії) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини 3 вище зазначеної статті Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики в сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України №2011-XII від 20.12.1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою вище зазначеної статті Закону визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 постанови).

Законом України №2011-XII від 20.12.1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям вказаної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Інструкцією. Розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Колегія суддів приходить висновку, що види допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

В матеріалах справи міститься копія довідки командира військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №1650 від 02.06.2017 року щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з листопада 2013 року по жовтень 2015 року, яка свідчить, що ОСОБА_1 нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, одноразову премію та винагороду за участь в АТО. З вказаних сум сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що вказані суми відносяться до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

Враховуючи, що позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині дати, з якої належить провести перерахунок, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування судового рішення в цій частині.

Відповідно частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Формальні порушення, які виразились в тому, що суд не вказав про відмову в задоволенні вимог за певний період, не дають підстави для скасування правильного по суті судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу в порядку скороченого провадження, оскільки в абз.5, 6 пункту 13 Постанови "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №8 від 19.12.2011 р. Пленум Вищого адміністративного суду України вказав, що аналіз пунктів 5, 6 частини шостої статті 183-2 КАС України свідчить про те, що відповідно до цих норм у порядку скороченого провадження можуть прийматися лише ті постанови, якими позовні вимоги задовольняються повністю.

Відповідно до абзацу третього частини восьмої статті 183-2 КАС України апеляційні скарги у справах зі спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статті 6 Закону, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження. Є остаточною і не підлягає оскарженню в касаційному порядку ухвала суду апеляційної інстанції про залишення без змін постанови суду першої інстанції, якою позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою суду від 24.07.2017 року позовні вимоги за період з 21.11.2015 року по 19.01.2017 року залишені без розгляду. Розглядаючи решту позовних вимог, суд фактично задовольнив їх частково (відмовивши у задоволенні вимог за період з 20.01.2017 року по 30.06.2017 року), хоча і прямо не вказав про це у постанові.

З урахуванням позиції Пленуму Вищого адміністративного суду України про те, що є остаточною і не підлягає оскарженню в касаційному порядку ухвала суду апеляційної інстанції про залишення без змін постанови суду першої інстанції, якою позовні вимоги задоволено, колегія суддів залишає постанову суду першої інстанції без змін, однак зазначає, що ця ухвала апеляційного суду підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "01" вересня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1 - в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003

- ,