Справа № 235/5120/17
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Величко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року справа №235/5120/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року в справі № 235/5120/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області щодо припинення виплати державної допомоги інвалідам з дитинства з березня 2016 року по грудень 2016 року та зобовязати здійснити виплату такої допомоги за вказаний період.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду через пропуск строку звернення до адміністративного суду.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій вказав на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на той факт, що протягом березня-грудня 2016 року він перебував на території, не підконтрольній українській владі. У січні 2017 року позивач та його представник звернулись до Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області з приводу відновлення виплати державної допомоги інвалідам з дитинства. Наприкінці квітня 2017 року ОСОБА_2 почав знову отримувати належні соціальні виплати. Проте отримані позивачем кошти не включали суми державної допомоги за період березень-грудень 2016 року.

Апелянт звертає увагу суду, що він з дитинства хворіє на дитячий церебральний параліч, не може самостійно пересуватись, на даний час йому безстроково встановлено І групу інвалідності.

За таких обставин ОСОБА_2 наголошує, що про порушення Управлінням соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області його права на отримання державної допомоги інвалідам з дитинства фактично дізнався лише після поновлення її виплати, а саме 28.04.2017. Тобто шестимісячний строк звернення до суду ним не пропущено.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Від Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом щодо зобовязання Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області виплатити державну допомогу інвалідам з дитинства за період березень-грудень 2016 року.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2017 року провадження у справі за цим позовом було відкрито.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду в звязку із тим, що позивач звернувся до суду після сплину шестимісячного строку з моменту, коли він дізнався про порушення його права, тобто з березня 2016 року (місяць, з якого йому припинено виплату державної допомоги).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком та вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи підтверджено та не є спірним, що ОСОБА_2 з дитинства хворіє на дитячий церебральний параліч, у звязку із чим у 1979 році йому безстроково було встановлено ІІ групу інвалідності. Відповідно до довідки Міжрайонної МСЕК м. Покровськ від 16.02.2017 позивачу безстроково встановлено І групу інвалідності. Також зазначено, що він потребує постійного стороннього догляду. Отже відсутність у позивача можливості самостійно повернутися на підконтрольну українській владі територію, на яку він посилається у позові, підтверджено належними доказами.

Враховуючи стан здоровя ОСОБА_2 та його юридичну необізнаність, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові обставини, внаслідок яких позивач дізнався про порушення свого права лише в квітні 2017 року, є достатньою підставою для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року в справі № 235/5120/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року в справі № 235/5120/17 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_3

ОСОБА_4