Справа № 334/1230/17(2-а/334/278/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 листопада 2017 рокусправа № 334/1230/17(2-а/334/278/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Чумака С. Ю.
секретар судового засідання: Лащенко Р.В.
за участі представника відповідача Вологжаніної О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 р. в справі № 334/1230/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі МО) про визнання протиправними дій Міністерства оборони України щодо не призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; стягнення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності внаслідок поранення та захворювання, отриманих під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 у розмірі 334500 грн.; стягнення судових витрат на правовому допомогу в розмірі 1500 грн.
Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Апелянт вказує на безпідставність вимагання комісією документального підтвердження про причини та обставини поранення, оскільки з наданих ним документів вбачається, що відсутні підстави для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
До судового засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника третьої особи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з`явились до судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів встановила наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 28.04.1983 р. по 28.03.1985 р. проходив службу в Радянській Армії. Зі слів позивача, під час проходження військової служби в Афганістані був поранений. Згідно з випискою акту огляду МСЕК від 01.11.2010 р. серії АД № 149623 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби. 22.10.2012 р. позивачу відповідно до виписки акту огляду МСЕК серії ААБ № 480151 повторно встановлено другу групу інвалідності. 28.12.2015 р. позивачу відповідно до виписки акту огляду МСЕК серії АВ № 0548189 встановлено першу групу інвалідності безстроково у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.
06.01.2016 р. позивач звернувся із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю, яку адресував Міністерству оборони України через Запорізький обласний військовий комісаріат. 26.05.2016 р. позивач отримав витяг з протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги МО України, № 36 від 20.05.2016 р., згідно з якою позивачу повернуто документи на підставі відсутності документу, що свідчить про причину та обставини поранення.
Зважаючи на те, що заява позивача комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, не розглядалась, протокольне рішення, яке в подальшому підлягає затвердженню Міністром оборони України, про призначення або про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, не приймалось, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави вважати, що витяг з протоколу від 20.05.2016 р. є рішенням Міністерства оборони України про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у раз інвалідності військовослужбовця.
Також суд першої інстанції вважав, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 344500 грн. є фактично вимогою про призначення такої допомоги, але з урахуванням конкретних обставин даної справи, такі дії є формою втручання у виключні повноваження суб`єкта владних повноважень - Міністерства оборони України і суд не може перебирати на себе функцію іншого державного органу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 28.04.1983 р. по 28.03.1985 р. проходив службу в лавах Радянській Армії. Згідно з випискою акту огляду МСЕК від 01.11.2010 р. серії АД № 149623 позивачу первинно встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби. 22.10.2012 р. позивачу відповідно до виписки акту огляду МСЕК серії ААБ № 480151 повторно встановлено другу групу інвалідності. 28.12.2015 р. позивачу відповідно до виписки акту огляду МСЕК серії АВ № 0548189 встановлено першу групу інвалідності безстроково у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.
06.01.2016 р. позивач звернувся із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю, яку адресував Міністерству оборони України через Запорізький обласний військовий комісаріат. Згідно з протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, Міністерства оборони України № 36 від 20.05.2016 р. повернуто ІНФОРМАЦІЯ_2 документи ОСОБА_1 через відсутність документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Тобто, відповідачем не приймалось рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, а документи повернуто обласному військовому комісаріату для доопрацювання.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, відповідно до ч. 1 ст. 3 якого дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
За приписами п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності 1 групи.
Як встановлено ч. 6 ст. 16-3 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975), пунктом 6 якого передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з п. 14 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.
За приписами статті 16-4 Закону № 2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні приписи містяться й в п. 19 Порядку № 975, відповідно до якого призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Пунктом 11 Порядку № 975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Тобто, для підтвердження відсутності підстав, за якими одноразова грошова допомога не призначається та не виплачується, особа повинна надати копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
В розглядуваному випадку позивачем не надано до заяви про призначення одноразової грошової допомоги документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Відтак, у зв`язку з не наданням позивачем документу, що свідчить про причини та обставини поранення, зокрема про те, що поранення не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, є обґрунтованим рішення комісії Міністерства оборони про повернення документів відносно позивача для доопрацювання до Запорізького обласного військового комісаріату.
Доводи апелянта про безпідставність вимагання комісією документального підтвердження про причини та обставини поранення, оскільки з наданих ним документів вбачається, що відсутні підстави для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, є необґрунтованими, оскільки ці вимоги законодавства є імперативними.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 р. в справі № 334/1230/17 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 р. в справі № 334/1230/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Запорізькій обласний військовий комісаріат, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 21.11.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак