Справа № 754/5647/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/5647/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лісовська О.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції Ніколайчука Андрія Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції Ніколайчука А.М., третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови задоволено, скасовано постанову від 22 квітня 2017 року, винесену інспектором патрульної поліції Ніколайчуком А.М., про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково встановив недоведеність відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2017 року інспектором роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ніколайчуком А.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №738122, згідно якої 22 квітня 2017 року о 8:05 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Subaru, моделі Outback, номерний знак НОМЕР_1 в м.Києві, на перехресті просп.Маяковського та вул.М.Цвєтаєвої здійснив зупинку, чим порушив пп.15.9.«ґ» Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та керуючись положеннями ст.ст.33, 284 КУпАП до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що зупинка ОСОБА_2 була об'єктивно обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Правил дорожнього руху, позивач до адміністративної відповідальності був притягнутий безпідставно, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Відповідно до пп.«ґ» п.15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Таким чином, законодавством передбачено можливість зупинки на перехрестях для надання переваги в русі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що останній здійснив зупинку на перехресті просп.Маяковського та вул.М.Цвєтаєвої в м.Києві.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач може заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Разом з тим, відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України наявність порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, до суду надано не було.

В запереченнях на позовну заяву та апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції стверджує, що позивач у своєму позові визнає факт вчинення правопорушення, зазначаючи, що дійсно здійснив зупинку в місці, де вона заборонена.

Однак, з пояснень ОСОБА_2, наведених у позовній заяві, вбачається, що 22 квітня 2017 року він здійснив зупинку, щоб пропустити автомобіль, який виїжджав з ярмарку, який проводився 22 квітня 2017 року на вул.М.Цвєтаєвої від просп.Маяковського до вул.Закревського, та обрати місце для паркування.

З урахуванням пп.«ґ» п.15.9 Правил дорожнього руху вбачається, що на перехрестях зупинка заборонена, за винятком, зокрема, зупинки для надання переваги в русі.

Таким чином, враховуючи, що позивач надавав перевагу в русі автомобілю, який виїжджав з ярмарку, він мав право зупинитись на перехресті, не порушуючи при цьому пп.«ґ» п.15.9 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

З наявних в матеріалах справи листів Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 вересня 2017 року №052-6212 та Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 29 вересня 2017 року №102/03/22-8575 вбачається, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 26 травня 2015 року №507 «Про проведення ярмарків у м.Києві» та графіку проведення сільськогосподарських ярмарків у м.Києві у І півріччі 2017 року, 22 квітня 2017 року на території Деснянського району по вул.М.Цвєтаєвої (в межах вул.М.Закревського та просп.В.Маяковського) відбувався сільськогосподарський ярмарок з 8:00 по 17:00 год.

Таким чином, з огляду на проведення 22 квітня 2017 року з 8:00 по 17:00 год. по вул.М.Цвєтаєвої від вул.М.Закревського до просп.В.Маяковського в м.Києві сільськогосподарського ярмарку, на даній ділянці фактично було запроваджено особливий режим руху транспортних засобів.

В той же час, наведена обставина не була врахована та відображена співробітником Департаменту патрульної поліції у постанові від 22 квітня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №738122, а зупинка ОСОБА_2 в даному випадку була об'єктивно обґрунтованою та такою, що відповідала вимогам Правил дорожнього руху.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наявності доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також правомірності складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, у зв'язку з чим оскаржувана постанова інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ніколайчука А.М. про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №738122 від 22 квітня 2017 року підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 21 листопада 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук