Справа № 459/2778/16-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/6974/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сокальського об'єднаного управління ПФУ Львівської області та ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальського об'єднаного управління ПФУ Львівської області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 7 жовтня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, , у якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просить: 1) зобов'язати відповідача на підставі підтверджуючих документів провести йому перерахунок пенсії з врахування пільгового стажу; 2) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії в зарахуванні до стажу роботи період праці у районах Крайньої Півночі за періоди з 21.12.1979 р. по 01.03.1982 р.; з 05.04.1983 р. по 01.02.1998 р.; з 28.05.2001 р. по 01.02.2002 р.; з 05.02.2002 р. по 31.10.2002 р.; з 01.11.2002 р. по 06.12.2003 р.; з 25.04.2004 р. по 03.12.2004 р.; з 10.03.2005 р. по 30.12.2005 р.; з 09.11.2007 р. по 31.07.2008 р.; з 01.03.2009 р. по 31.03.2009 р. на пільгових умовах; 3) зобов'язати відповідача зарахувати до його стажу роботи вказані періоди роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, у пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки; 4) зобов'язати відповідача при зарахуванні до його стажу роботи періоди праці в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі згідно довідки про нарахування заробітної плати у ТОВ "Долгучан" № 132 від 15.10.2014 року; довідки про нарахування заробітної плати у ТОВ "Нірунган" № 28 від 14.03.2014 року; архівними довідками № К-477/1 від 21.03.2014 року, № 477/2 від 21.03.2014 року, виданими муніципальною бюджетною установою "Муніципальний архів Нерюнгинського району", здійснити у пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки без урахування нарахованого районного коефіцієнту 70% до заробітної плати та північних надбавок та провести такий перерахунок і виплату пенсії з моменту її призначення, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що упродовж 1979-2001 років працював у Росії у місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі. У 2012 р. йому було призначено пенсію за віком як особі, яка працювала не менше 15 календарних років у вказаних Районах. Зазначає, що відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії за період роботи у такій місцевості у пільговому обчисленні, зарахувавши стаж роботи із розрахунку 1 рік за 1,5 роки. Вказує, що загальний його стаж становить 29 р. 1 міс. 21 день. Також зазначає, що відмова відповідача мотивована неврахуванням відповідних довідок, не врахуванням періоду роботи з 01.01.2002 р. по 06.12.2013 р., оскільки останній нібито не підтверджений довідками про заробітну плату, у зв'язку з чим робота за цей час взята з нульовим показником, а період роботи у районах Крайньої Півночі зарахований до страхового стажу у календарному обчисленні, так як у матеріалах пенсійної справи відсутні документи про укладення ним строкових трудових договорів. У підсумку вказав, що вважає дії відповідача протиправними, оскільки для пільгового обчислення страхового стажу законодавство надає особі можливість надавати документи за її вибором і такими є трудова книжка та відповідні довідки з архівних установ і попередніх місць роботи; натомість національні закони та міждержавні договори передбачають визнання трудового стажу, набутого на пільгових умовах на території Російської Федерації.

Оскаржуваною постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2017 року позовну заяву задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що з 19.06.2012 р. позивачу була призначена пенсія за віком як громадянину, що пропрацював не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі, а з 09.08.2013 р. останнього було переведено на пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах, за Списком № 2, натомість у суд позивач звернувся у жовтні 2016 р. Відтак вважає, що останнім пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України. Також зазначив, що позивач не звертався із заявою про перерахунок пенсії шляхом зарахування до стажу роботи періодів роботи в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки і не приймалося відповідне рішення про відмову у проведенні такого перерахунку, відтак вважає, що відсутній предмет оскарження. Крім цього, вказав, що у частині вимог про зарахування у пільговому обчисленні стажу роботи до 01.01.1991 р., то для отримання права на пільги позивач повинен був укласти строковий письмовий договір, а подані ним документи не містять посилань на користування пільгами. Відносно зарахування роботи після 01.01.1991 р. вважає, що таке зарахування не передбачено нормами чинного законодавства. У підсумку зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити у задоволенні останнього.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що упродовж 1979-2001 років працював у Росії у місцевості, що прирівнюється до районів Крайньої Півночі. У 2012 р. йому було призначено пенсію за віком як особі, яка працювала не менше 15 календарних років у вказаних Районах. Зазначає, що відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії за період роботи у такій місцевості у пільговому обчисленні, зарахувавши стаж роботи із розрахунку 1 рік за 1,5 роки. Вказує, що загальний його стаж становить 29 р. 1 міс. 21 день. Також зазначає, що відмова відповідача мотивована неврахуванням відповідних довідок, не врахуванням періоду роботи з 01.01.2002 р. по 06.12.2013 р., оскільки останній нібито не підтверджений довідками про заробітну плату, у зв'язку з чим робота за цей час взята з нульовим показником, а період роботи у районах Крайньої Півночі зарахований до страхового стажу у календарному обчисленні, так як у матеріалах пенсійної справи відсутні документи про укладення ним строкових трудових договорів. У підсумку вказав, що вважає дії відповідача протиправними, оскільки для пільгового обчислення страхового стажу законодавство надає особі можливість надавати документи за її вибором і такими є трудова книжка та відповідні довідки з архівних установ і попередніх місць роботи; натомість національні закони та міждержавні договори передбачають визнання трудового стажу, набутого на пільгових умовах на території Російської Федерації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається (ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 та ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів).

З вище викладених норм права слідує, що набутий позивачем пільговий стаж під час роботи у районах Крайньої Півночі на території Російської Федерації визнається Україною.

Фактичні обставини справи та зазначені приписи законодавства свідчать про обґрунтованість та під ставність позовних вимог і спростовують заперечення відповідача.

Відносно тверджень останнього про пропуск позивачем строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України, суд вважає їх слушними, оскільки рішенням від 06.02.2015 року було відмовлено останньому у перерахунку пенсії за віком за даними довідок від 21.03.2014 р. та від 14.03.2014 р., проте у суд звернувся лише 07.10.2016 року, не ставлячи й не обґрунтовуючи питання поважності причин пропуску відповідного строку.

Враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого останній повинен був дізнатися з прийняттям вище вказаного рішення відповідача, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії в межах загального шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 07.04.2016 року та виплатити недоплачену пенсію, в решті позов щодо даних вимог слід залишити без розгляду.

Крім цього, позивач просить провести перерахунок на підставі довідки № 132 від 15.10.2014 р., виданою ТОВ "Долгучан", проте у судовому засіданні встановлено, що вказана довідка була врахована відповідачем при обчисленні пенсії за період роботи з 28.05.2001 р. по 31.12.2001 р.

Також позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на довідку про нарахування заробітної плати у ТОВ "Нірунган" № 28 від 14.03.2014 року; архівні довідки № К-477/1 від 21.03.2014 року, № 477/2 від 21.03.2014 року, видані муніципальною бюджетною установою "Муніципальний архів Нерюнгинського району". Як вбачається зі змісту й форми останніх, вони містять відповідну інформацію, що необхідна для проведення пільгового розрахунку стажу роботи позивача у районах, прирівняних до Крайньої Півночі, видані уповноваженими на те органами, відтак суд приймає їх до уваги. Поряд з цим, не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині необхідності проведення перерахунку його пенсії у пільговому обчисленні без урахування нарахованого районного коефіцієнту 70% до заробітної плати та північних надбавок.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку у відповідача з 16.06.2012 року, коли йому було призначено пенсію за віком як особі, яка пропрацювала не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі, а з 09.08.2013 р. останнього було переведено на пенсію зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах, за Списком № 2.

Даний публічно-правовий спір фактично виник у зв'язку з різною оцінкою сторонами підстав для зарахування до стажу роботи позивача періодів його трудової діяльності в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні з розрахунку 1 рік за 1,5 роки. Згідно трудової книжки позивача від 16.02.1977 року, останній: - з 21.12.1979 р. по 01.03.1982 р. та з 05.04.1983 р. по 01.02.1998 р. працював у артілі "Амга" комбінату "Алданзолото" на різних посадах - електрозварювальником, машиністом бульдозера, водієм; - з 28.05.2001 р. по 04.02.2002 р. - працював машиністом бульдозера ТОВ "Долгучан"; - з 05.02.2002 р. по 31.10.2002 р., з 01.11.2002 р по 06.12.2003 р. - працював машиністом бульдозера артілі старателів "Золотинка"; - з 25.05.2004 р. по 03.12.2004 р., з 10.03.2005 р. по 30.12.2005 - працював на посаді машиніста бульдозера ТОВ "Нірунган"; Місце розташування даних підприємств - м. Нерюнгрі, Республіка Саха (Якутія), РРСФР, а згодом Російська Федерація, тобто у Районі Крайньої Півночі.

Відповідно до пункту 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на підставах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто для пільгового обчислення страхового стажу передбачена можливість надавати вказані документи за вибором особи.

В цілому, пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови ОСОБА_2 Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу PCP від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу PCP від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно з пунктом "д" статті 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР "Про упорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960 року працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26 вересня 1967 року № 1908-УІІ, передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_2 СРСР лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п'яти до трьох років. Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення трудових договорів на строк в три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Згідно з ч.2 п.2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету ОСОБА_2 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної ОСОБА_2 професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, і передбачені ст.5 Указу від 10 лютого 1960 року та ст.3 Указу від 26 вересня 1967 року надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що документом, що підтверджують стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено, у трудовій книжці позивача зазначені періоди роботи в районах Крайньої Півночі в цілому: з 21.12.1979 р. по 01.03.1982 р., з 05.04.1983 р. по 01.02.1998 р., з 28.05.2001 р. по 06.12.2003 р., з 25.04.2004 р. по 03.12.2004 р., з 10.03.2005 р. по 30.12.2005 р. Записи у трудовій книжці є підтвердженням укладених трудових договорів з позивачем на роботу у вказаних Районах. Строк праці позивача у районі Крайньої Півночі значно перевищив встановлений мінімум тривалості роботи, який дає право на отримання пільг по зарахуванню трудового стажу у півтора кратному розмірі.

Крім цього, згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлено, що позивачем було надано відповідачу відповідні довідки архівних установ та попередніх місць роботи.

Разом з цим, статтею 5 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення" від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якого з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди (ст. 6).

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації "Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях"від 19 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу про обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

З 01.01.1992 р. по 31.12.2001 р. на території Російської Федерації діяв Закон РРСФР "Про державні пенсії в РРСФР" від 20.11.1990 р. № 340-1, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж у півтора кратному розмірі.

Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається (ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14.01.1993 та ст. 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів).

З вище викладених норм права слідує, що набутий позивачем пільговий стаж під час роботи у районах Крайньої Півночі на території Російської Федерації визнається Україною.

Фактичні обставини справи та зазначені приписи законодавства свідчать про обґрунтованість та під ставність позовних вимог і спростовують заперечення відповідача.

Відносно тверджень останнього про пропуск позивачем строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України, суд вважає їх слушними, оскільки рішенням від 06.02.2015 року було відмовлено останньому у перерахунку пенсії за віком за даними довідок від 21.03.2014 р. та від 14.03.2014 р., проте у суд звернувся лише 07.10.2016 року, не ставлячи й не обґрунтовуючи питання поважності причин пропуску відповідного строку.

Враховуючи те, що порушення прав позивача носить триваючий характер, і про порушення такого останній повинен був дізнатися з прийняттям вище вказаного рішення відповідача, поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач не навів, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зобов'язавши відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії в межах загального шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 07.04.2016 року та виплатити недоплачену пенсію, в решті позов щодо даних вимог слід залишити без розгляду.

Крім цього, позивач просить провести перерахунок на підставі довідки № 132 від 15.10.2014 р., виданою ТОВ "Долгучан", проте у судовому засіданні встановлено, що вказана довідка була врахована відповідачем при обчисленні пенсії за період роботи з 28.05.2001 р. по 31.12.2001 р.

Також позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на довідку про нарахування заробітної плати у ТОВ "Нірунган" № 28 від 14.03.2014 року; архівні довідки № К-477/1 від 21.03.2014 року, № 477/2 від 21.03.2014 року, видані муніципальною бюджетною установою "Муніципальний архів Нерюнгинського району". Як вбачається зі змісту й форми останніх, вони містять відповідну інформацію, що необхідна для проведення пільгового розрахунку стажу роботи позивача у районах, прирівняних до Крайньої Півночі, видані уповноваженими на те органами, відтак суд приймає їх до уваги. Поряд з цим, не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині необхідності проведення перерахунку його пенсії у пільговому обчисленні без урахування нарахованого районного коефіцієнту 70% до заробітної плати та північних надбавок.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ч 3 160 ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Сокальського об'єднаного управління ПФУ Львівської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 17.05.2017 року у справі № 459/2778/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5