Справа № 466/2332/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/7115/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії та зобовязати відповідача без обмеження суми пенсійної виплати і без визначення кінцевої дати здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ/2592-VI, постанови Кабміну від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 31 травня 2012 року № 505», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013», довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2-22 вих-17 від 25 січня 2017 року з одночасною виплатою суми неотриманої пенсії за 12 місяців, що станом на 01 березня 2017 року становить 78948,51 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Львові щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ/2592-VI, постанови Кабміну від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 31 травня 2012 року № 505», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013», довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2-22 вих-17 від 25 січня 2017 року. Зобовязано Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України у м.Львові без обмеження суми пенсійної виплати і без зазначення кінцевої дати, здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ/2592-VI, постанови Кабміну від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 31 травня 2012 року № 505», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013», довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2-22 вих-17 від 25 січня 2017 року з одночасною виплатою суми неотриманої пенсії за 12 місяців, станом на 01 березня 2017 року в сумі 78948,51 грн. Виплатити ОСОБА_1, відповідно до довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2-22 вих-17 від 25 січня 2017 року, згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI, вказаних законів і постанов Кабміну різницю за минулий час з 01 січня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року не скасовано, його положення у частині, що стосуються спірних правовідносин не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то відповідно з вказаної дати, тобто з 01 червня 2015 року, скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Крім того, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України. На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято. Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду цієї адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами. Апелянт також звертає увагу на те, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Таким чином, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Представник відповідача (апелянта) ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів у військових формуваннях військової прокуратури Західного регіону України, з 08 грудня 2010 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (правонаступник - Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

Розрахунок пенсії проводився з розміру місячного окладу грошового утримання, що включає посадовий оклад начальника відділу в сумі 2250,00 грн. і окладу за військовим званням «полковник юстиції» 135,00 грн., надбавки за вислугу років - 834,75 грн. та загальної скоригованої суми додаткових видів грошового забезпечення, виплачених протягом 60 календарних місяців служби підряд - 15632,03 грн., згідно з п.13.1 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України №260 від 11 червня 2008 року.

З довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2-22 вих-17 від 25 січня 2017 року вбачається, що суми грошового забезпечення для перерахунку пенсії становлять відповідно 24958,37 грн. та 30798,87 грн.

07 березня 2017 року позивач звернувся в Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова щодо проведення без обмеження суми пенсійної виплати і без визначення кінцевої дати перерахунку та виплати його пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ/2592-VI, постанови Кабміну від 30 вересня 2015 року № 763 «Про внесення змін до постанови Кабміну від 31 травня 2012 року № 505», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013», довідок військової прокуратури Західного регіону України № 18/2-21 вих-17 від 25 січня 2017 року та № 18/2 вих-17 від 25 січня 2017 року.

Листом №Д-25 від 14 березня 2017 року Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова відмовлено позивачу у задоволенні його заяви, мотивуючи це тим, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Кабінетом Міністрів України не прийнято жодного правового акту, який регулював би умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначається за спеціальними законами, зокрема і відповідно до Закону України "Про прокуратуру". У звязку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії, діяв неправомірно, оскільки на час призначення пенсії позивача діяли норми Закону України «Про прокуратуру» про перерахунок пенсії, а прийняті зміни до законодавства стосуються осіб, яким пенсія призначається, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, норми Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії та не впливають на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу грудень 2010 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Положеннями ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачалося, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у грудні 2010 року за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Згідно з ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру").

Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності ОСОБА_2 України "Про прокуратуру", згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення Закону України "Про прокуратуру" 1991 року, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 р.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (07 березня 2017 року) частини 13 та 18 статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами

Таким чином, оскільки на час звернення позивача за перерахунком пенсії норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визнані неконституційними, а тому стверджувати про те, що нова редакція Закону України "Про прокуратуру" суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав позивача, і не повинна застосовуватися при вирішенні питання про перерахунок пенсії, не має підстав.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про неправомірність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача у звязку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 та від 27 липня 2016 року №488.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 р. зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР ).

При цьому колегія суддів вважає безпідставним врахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13 та від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, оскільки у вказаних справах вирішувалося питання вибору норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в частині визначення саме розміру пенсії у відсотках, встановленого на момент призначення пенсії, а не питань перерахунку пенсії із застосуванням норм права, які станом на момент звернення за перерахунком пенсії втратили чинність.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач - Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України у сфері гарантій пенсійного забезпечення працівників прокуратури, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апелянта є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим відповідно до вимог ст.202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року у справі № 466/2332/17 скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: М.П. Кушнерик

ОСОБА_4

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2017 року.