Справа № 462/3329/17
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3329/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Ящук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 25.07.2017р. звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №360613 від 03.07.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем 03.07.2017р. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №360613 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України, а саме зі смуги, яка вказує рух ліворуч здійснив рух прямо. Вважає, що вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, так як він не порушував ОСОБА_2 дорожнього руху України, а рухався у смузі, що дозволяє рух прямо. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які, передбачені ст.251 КУпАП докази вчинення ним адміністративного правопорушення і самого розгляду справи як такого не було, оскільки відповідач лише повідомив його про адміністративне порушення зафіксоване камерою розміщеною на стовпі та виніс спірну постанову, не ознайомивши його з доказами вчинення ним правопорушення, а тому вважає, що відповідач грубо порушив порядок притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Також зазначив, що копію спірної постанови від 03.07.2017р. він отримав лише 18.07.2017р., а тому строк звернення до суду ним не пропущений.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що о 06.10 год. ранку 03.07.2017р. він та його товариш ОСОБА_3 рухалися двома автомобілями по автодорозі Стрий-Знамянка в напрямку м.Затоки Одеської області. В с.Війтівці Хмельницької області вони рухалися в правій смузі руху зі швидкість 70 км/год. З правої сторони була розміщена стоянка, де стояли один за одним два великогабаритні вантажні автомобілі та автобус білого кольору. Коли вони наблизилися до стоянки, то автобус не надавши їм перевагу в русі раптово почав виїжджати на їхню смугу руху. Відтак, він з метою уникнення зіткнення перестроївся в крайню ліву смугу руху, а ОСОБА_3 за ним, при цьому даний автобус та припарковані великогабаритні вантажні автомобілі закрили йому та ОСОБА_3 видимість дорожнього знаку 5.16 ПДР України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав письмове заперечення та додаткові письмові пояснення, в якому він просить в позові відмовити та розглядати справу за його відсутності, що суд вважає за можливе.

Заслухавши пояснення позивача та свідка, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено судом, відносно позивача 03.07.2017р. винесено постановуу справі про адміністративне правопорушення серії АР №360613, за якою ОСОБА_1 о 06.10 год. ранку 03.07.2017р. на 213 км автодороги Стрий-Знамянка, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР України, а саме зі смуги яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.8.4 ґ ПДР України, чому ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 255 грн. /а.с.3/, і копію спірної постанови він отримав по пошті 18.07.2017р.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2017р. щодо ОСОБА_1 виніс інспектор роти №4 УПП у м.Хмельницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, ОСОБА_2 дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог п.8.4.1. ґ ОСОБА_2 дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Суд приймає до уваги пояснення позивача та свідка ОСОБА_3, які в судовому засіданні ствердили, що 03.07.2017р. вони, керуючи двома автомобілями рухалися по автодорозі Стрий-Знамянка в напрямку м.Затоки Одеської області. В с.Війтівці Хмельницької області вони рухалися в правій смузі руху зі швидкість 70 км/год. З правої сторони була розміщена стоянка, де стояли один за одним два великогабаритні вантажні автомобілі та автобус білого кольору. Коли вони наблизилися до стоянки, то автобус не надавши їм перевагу в русі раптово почав виїжджати на їхню смугу руху. Відтак, автомобіль ОСОБА_5 з метою уникнення зіткнення перестроївся в крайню ліву смугу руху, а ОСОБА_3 за ним, при цьому даний автобус та припарковані великогабаритні вантажні автомобілі закрили їм видимість дорожнього знаку 5.16 ПДР України, що також стверджується оглянутими в судовому засіданні відеозаписами даної події.

Суд не приймає до уваги письмові заперечення відповідача та письмові додаткові пояснення, оскільки в таких не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху, що стало наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається із оскаржуваної постанови інспектором патрульної поліції, при винесенні такої не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та не зазначено мотивів відхилення доводів позивача, на які він посилається як на підставу, що не порушував правил дорожнього руху, яке стосуєтьсяне виконання вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази. На яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що судом не здобуто, а відповідачем не представлено належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 порушив вимоги п.8.4 ґ ПДР України, суд вважає, що позов слід задовольнити і постанову серії АР №360613 від 03.07.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86 КАС України і ст.ст.122, 222, 288 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №360613 від 03.07.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до адміністративного суду апеляційної інстанції через Залізничний районний суд м. Львова з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: