Справа № 814/1248/17
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1248/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів : Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року по справі за позовом першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури до Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, третя особа комунальний заклад «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області», про визнання протиправною бездіяльності щодо незабезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до школи території та зобовязання вжити відповідні заходи,

В С Т А Н О В И В:

26.06.2017 року перший заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області» території; зобов'язати вжити заходи щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області», а саме: обладнати вказану територію дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості), 1.33 (діти) та 5.35 і 5.35.2 (пішохідний перехід).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 17.08.2017 року перший заступник прокурора Миколаївської області подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції, при повному встановленні обставин справи, не вірно надана їм правова оцінка.

Апелянт наголошує, що відповідачем не виконано вимог приписів та не встановлено, передбачених Правилами дорожнього руху, знаків на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області» території.

На підставі викладеного, апелянтом ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що інспектором дорожнього нагляду Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 15.05.2017 року, у присутності Калузького сільського голови ОСОБА_3, складено акт обстеження вулично-дорожньої мережі, прилеглої до Калузької ЗОШ, яким зафіксовано відсутність дорожніх знаків: 3.29 2 шт., 5.35 2 шт. і 1.33 2 шт. (а.с.48)

15.05.2017 року сільському голові винесено вимогу (припис) № 13, якою вимагалося в термін до 18.05.2017 року встановити біля школи дорожні знаки: 3.29 2 шт., 5.35 2 шт. і 1.33 2 шт. Вказану вимогу (припис) сільським головою ОСОБА_3 отримано 16.05.2017 року (а.с.49)

08.06.2017 року інспектором дорожнього нагляду здійснено контрольне обстеження вулично-дорожньої мережі, прилеглої до школи, та встановлено відсутність знаків: 3.29 2 шт., 5.35 2 шт. і 1.33 2 шт., про що у присутності Калузького сільського голови ОСОБА_3 складено акт контрольного обстеження. (а.с.50)

Того ж дня, сільському голові повторно винесено вимогу (припис) №18, якою вимагалося в термін до 13.06.2017 року встановити біля школи відповідні дорожні знаки. (а.с.51)

Також, 08.06.2017 року інспектором дорожнього нагляду Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області складено протокол серії БР №273760 відносно Калузького сільського голови ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3, будучи відповідальною посадовою особою, не виконала вимогу (припис), виданий поліцією, щодо усунення порушень правил і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху. По суті зафіксованого порушення ОСОБА_3 зазначила, що за браком часу на оформлення всіх відповідних документів вона не встигла виконати вимогу. (а.с.52)

Суд першої інстанції, відмовляючи першому заступнику керівника Баштанської місцевої прокуратури в задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області» території та зобов'язання вжити заходи щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів, а саме: обладнати вказану територію дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості), 1.33 (діти) та 5.35 і 5.35.2 (пішохідний перехід), виходив з того, що відповідач замовив та оплатив виготовлення дорожніх знаків, які отримано 26.07.2017 року та які будуть встановлені до 20.08.2017 року, тобто до початку навчального року в школі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури та відсутність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Стаття 19 вказаного Закону до основних обов'язків органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відносить забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу, а також здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено наступне: знак 1.33 «Діти» - ділянка дороги, на якій можлива поява дітей з території дитячого закладу (дошкільний заклад, школа, оздоровчий табір тощо), що прилягає безпосередньо до дороги; знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові; знаки 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід», знак 5.35.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.35.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надано до суду договір поставки №003663 від 04.07.2017 року, укладений між Калузькою сільською радою та Науково-виробничим підприємством «ПРОМТЕХСНАБ», та рахунок-фактуру від 04.07.2017 року №1474, згідно яких відповідач замовив та оплатив виготовлення дорожніх знаків 3.29 2 шт., 5.35 2 шт. і 1.33 2 шт. (а.с.60-61)

Суд першої інстанції, з посиланням на наявність вказаних договору та рахунку-фактури, дійшов висновку, що відповідачем здійснені дії по забезпеченню безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до школи території та вжито всі відповідні заходи.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що у матеріалах справи відсутні докази виготовлення Науково-виробничим підприємством «ПРОМТЕХСНАБ» дорожніх знаків 3.29 2 шт., 5.35 2 шт. і 1.33 2 шт., їх отримання відповідачем та подальше встановлення.

Суд першої інстанції, як на доказ вчинення відповідачем дій, направлених на встановлення передбачених Правилами дорожнього руху знаків на прилеглій до школи території, здійснив посилання на заяву Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 01.08.2017 року №04-09/309, в якій сільський голова ОСОБА_3 зазначила, що дорожні знаки будуть встановлені до 20.08.2017 року.

При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що у вказаній заяві сільський голова ОСОБА_3 визнала позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 3 ст. 112 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи. У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Частиною 4 статті 112 КАС України встановлено, що суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Проте, судом першої інстанції, у порушення вказаних вимог процесуального законодавства, не прийнято жодного рішення стосовно заяви про визнання відповідачем позову у повному обсязі від 01.08.2017 року.

Також, колегією суддів встановлено, що відносно сільського голови ОСОБА_3 Березнегуватським районним судом Миколаївської області 26.07.2017 року по справі №470/409/17 винесено постанову, якою визнано ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-28 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.71-72)

01.08.2017 року сільським головою ОСОБА_3 сплачено вказаний штраф, що підтверджується квитанцією № TS210845 від 01.08.2017 року. (а.с. 70)

Таким чином, оцінивши у сукупності визнання відповідачем вимог (приписів) № 13 від 15.05.2017 року та №18 від 13.06.2017 року, погодження з протоколом серії БР № 273760, визнання вини у Березнегуватському районному суді Миколаївської області під час розгляду справи №470/409/17, сплату штрафу на виконання вказаного рішення суду та зважаючи, що визнання позову сільським головою ОСОБА_3 не суперечать закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не приймає до уваги пояснення сільського голови ОСОБА_3, викладені нею у письмових запереченнях від 13.09.2017 року на апеляційну скаргу, про те, що 17.07.2017 року вже встановлено на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області» дорожні знаки 3.29 (обмеження швидкості), 1.33 (діти) та 5.35 і 5.35.2 (пішохідний перехід), оскільки в своїх поясненням від 01.08.2017 року, наданих до суду першої інстанції, відповідачем зазначено, що відповідні дорожні знаки будуть встановлені до 20.08.2017 року. З вказаного слідує, що на дату надання відповідних пояснень від 01.08.2017 року вимоги (приписи) № 13 від 15.05.2017 року та №18 від 13.06.2017 року відповідачем виконано не було.

Також, апеляційний суд не бере до уваги надані відповідачем 2 фотокартки із зображеними на них дорожніми знаками, оскільки ч.2 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши вказані фотокартки, колегія суддів зазначає, що з них не можливо встановити ні місце знаходження дорожніх знаків, ані час їх встановлення, що є вирішальним для вирішення даного спору. До того ж, відповідачем не обґрунтовано неможливість надання доказів (фотокарток) до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повно зясовано обставини справи, у звязку з чим постановлене судове рішення, на підставі ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області в особі сільського голови ОСОБА_3 щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області» території.

Зобов'язати Калузьку сільську раду Березнегуватського району Миколаївської області в особі сільського голови ОСОБА_3 вжити заходи щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до комунального закладу «Калузька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Березнегуватської районної ради Миколаївської області», а саме: обладнати вказану територію дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості), 1.33 (діти) та 5.35 і 5.35.2 (пішохідний перехід).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко