Справа № 752/9509/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/9509/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шкіряй М.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу з дня звернення, тобто з 04.05.2017 р., пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ зі змінами від 12.07.2001 р., виходячи з розрахунку в розмірі 90% від суми щомісячного заробітку, обчисленого відповідно до довідки Прокуратури м. Києва від 04.05.2017 р. № 18/222 за останні 24 календарні місяці роботи без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання 22.11.2017 р. сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 01.09.1994 р. по 30.06.1999 р. вона була студенткою Національної юридичної академії України ім. Я. Мудрого.

З 01.07.1999 р. по теперішній час позивач працює в органах прокуратури.

04.05.2017 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Станом на день звернення трудовий стаж позивача складав 20 років 3 місяці 3 дні, у тому числі стаж на прокурорських посадах 17 років 10 місяців 3 дні.

Листом Правобережного ОУПФУ в м. Києві від 04.05.2017 р. № 25461/05 позивача було повідомлено, що працівники прокуратури не мають права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням п. 5 Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, а також, що її загальний трудовий стаж складає 22 роки 6 місяців 1 день, стаж за вислугу років складає 20 років 2 місяці 1 день, у тому числі на посадах прокурора - 15 років 6 місяців 12 днів.

Вважаючи протиправними дії відповідача про відмову у призначенні пенсії по вислузі років, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є протиправною.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів вважає передчасними такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-XII у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 13.01.2017 р. (далі - Закон № 1789-XII), «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), постановою Правління ПФУ «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 50-1 Закону № 1789-XII у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 13.01.2017 р. було визначено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно зі ст. 86 Закону № 1697-VII прокурори та слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 23 років у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 цього Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що розгляд заяви особи про перерахунок пенсії територіальним органом ПФУ здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення про задоволення її вимог або відмову у здійсненні такого перерахунку.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що жодного рішення за результатами розгляду заяви позивача від 04.05.2016 р. щодо призначення їй пенсії відповідачем не прийнято, а натомість повідомлено про надання відповіді за Законом України «Про звернення громадян» /Т.1 а.с.12-13/.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що відповідачем було вчинено протиправні дії щодо розгляду заяви позивача в порядку, визначеному чинним законодавством, а саме ст.ст. 44, 45 Закону № 1058-IV та п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, тому для відновлення порушеного права позивача на даній стадії правовідносин належним способом захисту є зобов'язання відповідача розглянути подану нею заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Приходячи до такого висновку, апеляційний суд звертає увагу на те, що прийняття рішення про призначення пенсії особи та перевірка підстав для здійснення відповідного перерахунку належить до дискреційних повноважень територіальних органів ПФУ, які відповідачем не були реалізовані.

При цьому, у відповідності до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку заявлені позивачем вимоги є передчасними, однак для повного і всебічного захисту її права на пенсійне забезпечення, у відповідності до приписів ст. 11 КАС України, доцільним та необхідним є вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх у вищезазначений спосіб, тобто шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії без дотримання порядку, встановленому законодавством, та зобов'язання відповідача розглянути подану нею заяву про перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

При цьому, доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугою років, у даному випадку колегією суддів до уваги не приймаються з підстав, зазначених вище, а також у зв'язку з тим, що з листа Правобережного ОУПФУ від 04.05.2017 р. № 25461/05, яким позивачу надано відповідь на її заяву про призначення пенсії, взагалі не вбачається, яким чином апелянтом здійснювалося обчислення її трудового стажу, які саме документи при цьому були враховані та які норми законодавства застосовані.

Разом з тим, з огляду на встановлені вище обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 195 КАС України.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги та оцінивши встановлені обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, апеляційна скарга Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає задоволенню частково, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 04.05.2017 р. про призначення пенсії за вислугою років без дотримання порядку, встановленому законодавством.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.05.2017 р. про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до вимог чинного законодавства та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Рішення виготовлено 22 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: