Справа № 815/5929/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/5929/17

Справа № 815/5929/17

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

17 листопада 2017 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КОМУНЕКОРЕСУРСИ» до Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Тендерного комітету Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним рішення від 04.10.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КОМУНЕКОРЕСУРСИ» до Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Тендерного комітету Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним рішення Тендерного комітету Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», оформленого протоколом від 04.10.2017 року, про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КОМУНЕКОРЕСУРСИ» робіт з будівництва об’єкту «Реконструкція підхідного морського каналу порту Іллічівської філії ДП «АМПУ» за кодом ДК021-2015-45000000-7 «Будівельні роботи та поточний ремонт».

За приписами ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу.

Вимоги до позовної заяви визначені правовими нормами ст.106 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частина друга статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається зі змісту позову та матеріалів справи, позивач оскаржує протокольне рішення Тендерного комітету Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», як замовника, за результатами розгляду тендерної пропозиції позивача, як учасника процедури закупівлі робіт, відповідно до норм Закону України «Про публічні закупівлі».

У зв'язку із наведеним суд зазначає, що відповідно до пунктів 5, 20 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари; публічна закупівля - це придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

За визначеннями пунктів 9 та 35 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» замовники - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; учасник процедури закупівлі (далі - учасник) - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа (резидент або нерезидент), яка подала тендерну пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

Відповідно до частини другої статті 32 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Приймаючи до уваги, що протокольне рішення про відхилення тендерних пропозицій Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КОМУНЕКОРЕСУРСИ» прийнято Тендерним комітетом Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в порядку проведення процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», тобто, під час здійснення відповідачем діяльності, спрямованої на укладення договорів про придбання товарів, робіт та послуг, а не під час здійснення останнім владних управлінських функцій в розумінні статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами, не є публічно-правовими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд зазначає, що наявність у замовника державних закупівель статусу суб'єкта владних повноважень, за відсутності факту здійснення ним владних управлінських функцій, із яких би випливали права та обов'язки осіб, які становлять зміст договору, не є достатньою підставою для висновку про відповідність такого договору поняттю адміністративного, що закріплено у пункті 14 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Крім того відповідно п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб.

Суд зауважує, що у відповідності до статті 125 Конституції України система судів загальної юрисдикції в Україні будується, зокрема за принципом спеціалізації, а тому порушення правил підсудності та розгляд справи некомпетентним судом є неприпустимим та таким, що порушує право особи на незалежний та неупереджений суд.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На виконання вимог частини 6 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачеві, що дана справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, зазначені позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в адміністративній справі та розглядатись у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зазначена обставина згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КП КОМУНЕКОРЕСУРСИ» до Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Тендерного комітету Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання нечинним рішення від 04.10.2017 року.

Роз'яснити позивачу, що з даними позовними вимогами слід звертатись у порядку господарського судочинства.

Позов з усіма доданими до нього матеріалами повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ч. 3 ст. 186 КАС України.

Суддя П.П.Марин