Справа № 808/3342/17
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року (10 год. 15 хв.)Справа № 808/3342/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Хортицького районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2, складеного 12.07.1950 під №372, змінивши відомості у графі національність батька ОСОБА_3 з «Українець» на «Поляк»;

зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, складеного 19.05.1962 під №16, змінивши відомості у графі національність батька ОСОБА_2 з «Українець» на «Поляк».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що батько позивача, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тарноватка Томашівського повіту Люблінського воєводства Польщі. У 1945 році він був переселений до Новомиколаївського району Запорізької області. До укладення шлюбу 25.06.1983 прізвищем позивача було ОСОБА_1. У Свідоцтві про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 (батька позивача), виданого 12.07.1950, батьком зазначено ОСОБА_3 національності «Українець». У Свідоцтві позивача про народження НОМЕР_2, виданого 19.05.1962, батьком зазначено ОСОБА_2 національності «Українець». Відповідно до Довідки з Державного архіву Замостя (Польща) від 14.07.2017 ОСОБА_3 - дід позивача та батько ОСОБА_2, мав національність «Поляк». Позивач звернувся до відповідача про внесення змін до актового запису про народження батька №372 від 12.07.1950 щодо зміни національності діда з «Українець» на «Поляк» та до актового запису про народження позивача №16 від 19.05.1962 щодо зміни національності батька з «Українець» на «Поляк». 28.10.2017 відповідачем складено Висновок про відмову №130/17.6-05.06-87 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.10.2017, який позивач з посиланням на приписи ст.35 Конституції України, ст.ст.269, 271, 300 Цивільного кодексу України, ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст.ст.6, 9, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п.1.1, п.1.14, «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених 12.01.2011 Наказом Міністерства юстиції України №96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, вважає необґрунтованим.

13.11.2017 від позивача надійшла заява (вх. № 31098) про розгляд справи за її відсутності у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

10.11.2017 від представника відповідача надійшли письмові заперечення (вх. № 30942), в яких зазначено, що дані про національність батька та дідуся заявниці заповнювались відповідно до поданих ними документів. Відповідно до пп.2.15.9 п.2.15 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених 12.01.2011 Наказом Міністерства юстиції України №96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості). Даний висновок є підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану. 28.10.2017 відповідачем складено Висновок про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану про народження заявниці та її батька у зв'язку з відсутністю помилки. З урахуванням вищезазначеного просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи подані клопотання представників сторін, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Батько позивача, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тарноватка Томашівського повіту Люблінського воєводства Польщі, що підтверджується Актом про народження.

У 1945 році батько позивача був переселений до Новомиколаївського району Запорізької області відповідно до Архівної довідки Державного архіву Львівської області від 15.03.2005 за №П-3077-05/п та Архівної довідки Державного архіву Запорізької області від 16.06.2017 за №01-32/П-1623.

До укладення шлюбу 25.06.1983 прізвищем позивача було ОСОБА_1, про що зазначено у виданому 25.06.1983 Свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_3.

Факт родинних відносин, а саме те, що позивач є рідною донькою ОСОБА_2 підтверджується Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.03.2015 у справі №337/1305/15-ц (провадження №2-о/337/36/2015), яке набрало законної сили 31.03.2015.

У Свідоцтві про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 (батька позивача), виданого 12.07.1950, батьком зазначено ОСОБА_3 національності «Українець».

У Свідоцтві позивача про народження НОМЕР_2, виданого 19.05.1962, батьком зазначено ОСОБА_2 національності «Українець».

Відповідно до Довідки з Державного архіву Замостя (Польща) від 14.07.2017 ОСОБА_3 - дід позивача та батько ОСОБА_2, мав національність «Поляк».

Позивач звернувся до відповідача про внесення змін до актового запису про народження батька №372 від 12.07.1950 щодо зміни національності діда з «Українець» на «Поляк» та до актового запису про народження позивача №16 від 19.05.1962 щодо зміни національності батька з «Українець» на «Поляк».

28.10.2017 Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено Висновок про відмову №130/17.6-05.06-87 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.10.2017.

Позивач вважає вказаний Висновок відповідача про відмову №130/17.6-05.06-87 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.10.2017 не обґрунтованим, у зв'язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст.35 Конституції України зазначено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Згідно з ч.1 ст.269 Цивільного кодексу України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Відповідно до ст.271 Цивільного кодексу України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Як зазначено у ст.300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається (ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні»).

У ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як зазначено у п.1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених 12.01.2011 Наказом Міністерства юстиції України №96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України (п.1.14 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» ).

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред'явленні паспорта або паспортного документа (п.2.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»).

Відповідно до пп.2.15.9 п.2.15 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається: якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що в актовому записі про народження батька позивача №372 від 12.07.1950 помилково зазначено національність діда позивача «Українець» замість «Поляк», а в актовому записі про народження позивача №16 від 19.05.1962 помилково зазначено національність батька позивача «Українець» замість «Поляк».

Про допущені помилки позивачу стало відомо з Довідки з Державного архіву Замостя (Польща) від 14.07.2017, відповідно до якої ОСОБА_3 - дід позивача та батько ОСОБА_2, мав національність «Поляк».

Протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, під час державної реєстрації актів цивільного стану були допущені помилки (вказані неправильні відомості), які мають бути усунуті.

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку (п.1.15 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання»).

Згідно з пп.2.16.7 п.2.16 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2, складеного Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 12.07.1950 за №372, змінивши відомості у графі «національність батька» ОСОБА_3 з «Українець» на «Поляк».

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1, складеного Виконавчим комітетом Любицької сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області 19.05.1962 за №16, змінивши відомості у графі «національність батька» ОСОБА_2 з «Українець» на «Поляк».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник