Справа № 826/8427/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8427/17 Головуючий у 1-й інстанції: Григорович П.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Губської Л.В.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання противоправними та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 15.11.2016, наказу № 30 від 29.11.2016 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.11.2016. Визнано протиправним та скасовано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 15.11.2016.

Визнано протиправним та скасовано наказ № 30 від 29.11.2016 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з положень ч. 1 ст. 195 КАС України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для перегляду зазначеного судового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач є власником нежилих приміщень з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1034) загальною площею 703,90 кв.м. (далі також - нежилі приміщення), які розташовані в АДРЕСА_1.

З метою реконструкції нежилих приміщень, позивач подав Департаменту декларацію про початок виконання будівельних робіт, зазначивши зокрема: категорію складності об'єкта - ІІ; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - не вимагається згідно пункту 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 109 від 07.07.2011, яка була без зауважень зареєстрована Департаментом 04.11.2016 за № КВ 65.

В подальшому Департаментом проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва - Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складений акт від 15.11.2016, в результаті якої встановлено, що виконання будівельних робіт із реконструкції нежилих приміщень будівлі з №1 по №8 (групи приміщень № 1043) пов'язані за зміною їх геометричних зовнішніх розмірів, а саме влаштування надбудови над двоповерховою частиною будівлі. Отже замовником будівництва ОСОБА_2 наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт 04.11.2016 № КВ 65 у частині необхідності отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, чим порушено частину восьму статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Окрім акту перевірки, враховуючи виявлені порушення, відповідачем також були складені приписи від 15.11.2016: - про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким від позивача вимагалося усунути правопорушення у сфері містобудівної діяльності за адресою будівництва до 15.02.2017; - про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема, будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, яким від позивача вимагалося зупинити виконання будівельних робіт з 15.11.2016 на об'єкті будівництва до усунення правопорушень. Про виконання припису вимагалося повідомити Департамент до 04.12.2016.

18.11.2016 Департаментом зареєстрована декларація позивача про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності за № КВ 20 Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею будівлі 1044,4 кв.м.

В той же час, наказом Департаменту від 29.11.2016 № 30 «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності» на підставі акта перевірки від 15.11.2016, скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень № 1043) за адресою: АДРЕСА_1» від 04.11.2016 № КВ 65 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежилих приміщень будівлі (в літері А) з № 1 по № 8 (групи приміщень №1043) за адресою: АДРЕСА_1» № КВ 20 від 18.11.2016.

Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Згідно з приписами ч.1, 2 та 8 ст.36 Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Частиною 10 статті 39 вказаного Закону передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Частина друга статті 39 -1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Отже, статтями 36, 39, 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в залежності від обставин передбачено оформлення декларацій двох видів, а саме: декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Разом з тим, статтею 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не розмежовано зазначені декларації на види, у зв'язку із чим за наявності ознак самочинного будівництва є підстави для скасування як декларацій про початок виконання будівельних робіт, так і декларацій про готовність об'єкта до експлуатації.

У відповідності до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що юридичними фактами, які складають правову підставу скасування декларації, є: самочинне будівництво, зокрема, істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, якщо об'єкт будівництва збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Згідно з частиною другою статті 26, пункту першого частини першої, частини третьої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст», затверджено Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються (далі - Порядок № 109).

Пунктом 25 Порядку №109 передбачено, що не надаються містобудівні умови та обмеження на реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що містобудівні умови та обмеження не надаються, зокрема, у зв'язку з реконструкцією житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень стало встановлення зазначення позивачем недостовірних відомостей в декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації в частині відсутності обов'язку отримання містобудівних умов та обмежень.

Як встановлено перевіркою, в ході проведення будівельних робіт позивачем влаштовано надбудову над двоповерховою частиною будівлі, що призвело до зміни геометричних зовнішніх розмірів реконструйованого об'єкту.

При цьому, після реконструкції зазначеного об'єкту змінились його техніко-економічні показники. Зокрема, загальна площа приміщень до реконструкції відповідно до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна становила 703,9 кв.м., а після проведення реконструкції загальна площа приміщень - 1044,4 кв.м., що підтверджується даними, зазначеними замовником будівництва в самій декларації про початок виконання будівельних робіт та у декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що відбулася зміна зовнішньої конфігурації будівлі по АДРЕСА_1, внаслідок її реконструкції з влаштуванням надбудови над двоповерховою частиною будівлі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на даний вид будівельних робіт необхідне отримання містобудівних умов та обмежень.

Пунктом 3 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пункт 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року N 461 (далі по тексту - Порядок), вказує, що, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Оскільки позивачем не було отримано містобудівних умов та обмежень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що є обґрунтованим висновок відповідача про зазначення позивачем недостовірних відомостей в декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, що є порушенням ч. 8 ст. 36 і ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та в силу статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та відповідно декларації про готовність до експлуатації об'єкта.

Крім того, у зв'язку із встановленням порушення позивачем ч. 8 ст. 36 і ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обґрунтованими є приписи від 15.11.2016 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Крім того, з приводу посилань позивача, на те, що подана позивачем декларація про початок виконання будівельних робіт, яка містила дані щодо відсутності містобудівних умов та обмежень, була зареєстрована Департаментом без будь-яких зауважень щодо її невідповідності законодавчим нормам та на момент реєстрації про наявність порушень чи сумнівів щодо достовірності внесених до неї даних Департамент не зазначив, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до абзацу першого пункту 16, пунктів 17 і 18 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п'яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає з письмовим обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації, декларацію: 1) про початок виконання підготовчих робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), або щодо осіб, відповідальних за проведення технічного нагляду, та осіб, які розробили проект виконання підготовчих робіт; 2) про початок виконання будівельних робіт замовникові (його уповноваженій особі) для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку), містобудівних умов та обмежень (крім об'єктів, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, колегія суддів зазначає, що відповідач під час перевірки повноти зазначених в декларації про початок будівельних робіт даних не уповноважений був здійснювати перевірку їх достовірності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції не враховано зазначених обставин, що призвело до необґрунтованого часткового задоволення позову.

Таким чином, судом першої інстанції були неповно встановлені обставини справи, порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та скасування рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2017 року.