Справа № 826/1882/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1882/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Кривенка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Луньо Іллі Вікторовича (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Банк «Національні інвестиції» у розмірі 198 000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов'язано Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПAT «Банк «Національні інвестиції».

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - зміні з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 і ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було укладено договір банківського рахунку фізичної особи від 08.09.2015 р. № 26922980/11/Деп.

На підставі та на виконання п. 1.1 цього договору позивачу Банком було відкрито рахунок № НОМЕР_1.

Постановою правління НБУ від 15.09.2015 р. № 607/БТ ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності.

17.09.2015 р. на рахунок позивача № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було перераховано кошти в сумі 198000,00 грн. з призначенням платежу «повернення безвідсоткової позики згідно договору позики від 23.02.2015 р.», що підтверджується банківською випискою за період з 16.09.2015 р. по 18.09.2015 р.

На підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 р. № 613 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 р. було прийнято рішення № 172 про запровадження строком на три місяці з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» з делегуванням останній всіх повноважень, визначених ст.ст. 37- 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» було призначено Волощука Ігоря Григоровича.

Наказами Уповноваженої особи від 22.09.2015 р. №№ 30, 32 та від 19.10.2015 р. № 50 було створено комісію з перевірки документів, пов'язаних з укладанням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставини зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб для визначення підстав можливого обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплати коштів вкладників. Перевірку наказано провести за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників - фізичних осіб, в тому числі щодо фактів безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб, відкритих у банку, на рахунки інших фізичних осіб у банку, призначення платежу яких свідчить про нетиповий, незвичний або заплутаний характер операцій - надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без визначення підстав перерахування, тощо, - якщо це призвело до збільшення загальної гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; проведення банківських операцій, в період застосування обмежень щодо певних категорій операцій відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.09.2015 № 607/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до категорії проблемних» та запровадження особливого контролю за діяльністю банку.

За результатами зазначеної перевірки Комісією було виявлено наявність ознак нікчемності у ряді правочинів (в тому числі договорів), що були здійснені ПАТ «Банк «Національні інвестиції» і фізичними особами-клієнтами Банку в період з 18.09.2014 р. по 18.09.2015 р. включно, тобто, також в період дії постанови Правління НБУ від 15.09.2015 р. № 607/БТ.

Перелік таких правочинів наведено в додатках № 1, 2 до протоколів засідань Комісії від 05.11.2015 р. за № 1/4 та від 11.11.2015 р. за № 4.

З урахуванням висновків Комісії, оформлених у вигляді протоколів від 05.11.2015 р. № 1/4 та від 11.11.2015 р. № 4, Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Національні інвестиції» Волощук І.Г. наказом від 13.11.2015 р. № 56/1-ос «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» визнав операції, правочини, договори, перелік яких наведено в додатку № 1, у тому числі правочин від 17.09.2015 р. щодо перерахування грошових коштів у сумі 198000,00 грн. з поточного рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_7 на поточний рахунок позивача, нікчемними на підставі п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 04.12.2015 р. було розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Банк «Національні інвестиції» за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

На адресу позивача надійшов лист Уповноваженої особи Фонду Волощука І.Г. від 02.12.2015 № 4719/03 про визнання правочину від 17.09.2015 р. з перерахування грошових коштів за платіжним дорученням в сумі 198000,00 грн. з поточного рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_7 на поточний рахунок позивача нікчемним з підстав, передбачених п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто у зв'язку зі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Постановою Правління НБУ від 01.12.2015 р. № 853 було відкликано банківську ліцензію та вирішено питання про ліквідацію ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

На підставі зазначеної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.12.2015 р. № 214 «Про початок процедури ліквідації «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПAT «Банк «Національні інвестиції» і призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку Волощука І.Г. строком на 2 роки з 03.12.2015 р. по 02.12.2017 р. включно.

Позивач, вважаючи протиправним визнання Уповноваженою особою нікчемним правочину з перерахування коштів на його рахунок, а також безпідставним і неправомірним невнесення його до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду, та до відповідного загального реєстру вкладників, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності правових підстав для визнання нікчемним правочину від 17.09.2015 р. щодо зарахування коштів на рахунок позивача та, як наслідок, правомірності невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Національні інвестиції» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду, однак вважає, що судом було неправильно обрано спосіб захисту порушеного права позивача, а тому постанова підлягає зміні з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 4452-VI), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14).

При цьому, колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою державною установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані ним повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на це, виниклий спір є публічно-правовим і підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в рішеннях від 27.04.2017 р. по справам №№ 21-3143а16, 21-2397а16, та відповідає висновкам Вищого адміністративного суду України (ухвала ВАСУ від 27.04.2017 р. № К/800/26956/16).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI до повноважень Фонду або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі, з дня початку процедури ліквідації банку належать, зокрема, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

У ч. 1 і 2 ст. 28 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті..

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), є наявність у неї права на відповідний вклад у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI.

При цьому, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Водночас, єдиною та необхідною умовою для визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними і, відповідно, не включення осіб (клієнтів банку), що їх уклали до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є наявність хоча б однієї правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, в якій наведено вичерпний перелік таких підстав, що не підлягає розширеному тлумаченню.

Виходячи з цього та перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу було відкрито банківський рахунок у ПАТ «Банк «Національні інвестиції» на підставі відповідного договору, на який зараховані кошти від третьої особи, що у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI є вкладом, а позивач - вкладником, який має право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, як було правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, зазначений правочин був визнаний відповідачем нікчемним на підставі п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, тобто у зв'язку зі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Проте, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між перерахуванням на рахунок позивача коштів у розмірі 198000,00 грн. та неплатоспроможністю Банку і збільшенням витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, а отже не доведено наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання вказаного правочину нікчемним.

Водночас, колегія суддів зазначає, що постанова НБУ від 15.09.2015 р. № 607/БТ про віднесення ПАТ «Банк «Національні інвестиції» до категорії проблемних, у відповідності до ст. 75 Закон України «Про банки та банківську діяльність», є банківською таємницею, тобто інформацією, що не підлягає розголошенню і яка не була і не могла бути відома ані позивачу, ані третій особі, з рахунку якої було здійснено переведення коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2017 року № К/800/4780/16.

Крім того, як було правильно встановлено судом першої інстанції, будь-яких належних і допустимих у розумінні ст. 70 КАС України доказів на підтвердження факту надання Банком за результатами укладення Договору банківського рахунку з позивачем та/або вчинення транзакції по перерахуванню коштів від ОСОБА_7 на поточний рахунок позивача переваг третім особам перед іншими кредиторами Банку в отриманні відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України суду не надав і всі його доводи засновуються на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені обставини та докази у їх сукупності, відповідно до ст. 86 КАС України, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо невнесення позивача до відповідного переліку вкладників та зобов'язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Національні інвестиції».

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було правильно та обґрунтовано встановлено протиправність наказу Уповноваженої особи від 13.11.2015 р. № 56/1-ос в частині визнання правочину від 17.09.2015 р. щодо перерахування коштів у сумі 198000,00 грн. на поточний рахунок позивача, однак при цьому судом не було враховано, що саме зазначений наказ став підставою для допущення відповідачем вищевказаної протиправної бездіяльності щодо не включення позивача до переліку вкладників.

Таким чином, у даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування ч. 2 ст. 11 КАС України, виходу судом за межі позовних вимог та визнання протиправним і скасування наказу Уповноваженої особи від 13.11.2015 р. № 56/1-ос в частині визнання нікчемним правочину від 17.09.2015 р. щодо перерахування коштів у сумі 198000,00 грн. на поточний рахунок позивача.

Зазначені обставини не були встановлені судом першої інстанції, що призвело до неповного захисту порушеного права позивача, яке у відповідності до завдань адміністративного судочинства, регламентованих ст. 2 КАС України, підлягає судовому захисту.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до ст. 201 КАС України, оскаржувана постанова суду підлягає зміні шляхом доповнення її резолютивної частини абзацом другим наступного змісту: «Визнати протиправним і скасувати наказ Уповноваженої особи від 13.11.2015 р. № 56/1-ос в частині визнання правочину від 17.09.2015 р. щодо перерахування коштів у сумі 198000,00 грн. на поточний рахунок ОСОБА_3», а в іншій частині щодо задоволення позовних вимог рішення суду першої інстанції ухвалено за повного встановлення обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 200 КАС України, воно підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 було здійснено штучне розподілення коштів, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування вкладів за рахунок Фонду, колегія суддів вважає необґрунтованими з підстав, зазначених вище.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не довів перед судом правомірності прийнятого ним рішення в частині щодо правочину з перерахування коштів на рахунок позивача та наявності правових підстав для невключення його до переліку вкладників.

Крім того, перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення позивача до загального реєстру вкладників, колегія суддів зазначає наступне.

Так, загальний реєстр вкладників формується безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, поданої Уповноваженою особою.

Отже, в діях Уповноваженої особи Фонду Волощука І.Г. відсутні ознаки протиправної бездіяльності, що полягає у невключенні позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Національні інвестиції», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому вищевказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, а рішення суду першої інстанції в цій частині, відповідно до ст. 200 КАС України, підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» підлягає задоволенню частково, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року - зміні шляхом доповнення її резолютивної частини, а в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка була чинною на момент подання позовної заяви у цій справі, закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У Законі України "Про Державний бюджет на 2016 рік" станом на 01.01.2016 р. було встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1378,00 грн.

Тож, сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом становить 551,20 грн., а розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить: 551,20 х 110% = 606, 32 грн. та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки відповідач є посадовою особою зазначеного суб'єкта владних повноважень, на користь Київського апеляційного адміністративного суду, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 та ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року - змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року абзацом другим: «Визнати протиправним і скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Волощука Ігоря Григоровича від 13.11.2015 р. № 56/1-ос в частині визнання правочину від 17.09.2015 р. щодо перерахування коштів у сумі 198000,00 (сто дев'яносто вісім тисяч) грн. на поточний рахунок ОСОБА_3».

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рахунок Київського апеляційного адміністративного суду (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 1007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 606 (шістсот шість) грн. 32 (тридцять дві) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України 22 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: