Справа № 280/811/17
Суддя: Пасічний Т. З.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/811/17
Провадження № 2-а/280/76/17
Іменем України
27 вересня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Пасічного Т.З.
при секретарі Сьомак Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишева адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивача звернувся до суду з вказаним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправними дії відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, зобов`язати вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, зобов`язати подати звіт про виконання прийнятої судом постанови. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він проходив військову службу у Збройних силах у період з 23.04.1979 року по 16.06.1981 року. У період з 14.03.1980 року по 16.06.1981 проходив військову службу на території Республіки Афганістан та приймав участь в бойових діях, під час проходження служби отримав поранення. Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 16.07.2013 року № 1743 встановлено, що отримані позивачем поранення і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні країнах, де велись бойові дії. 12.08.2013 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу встановлено 3 групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Внаслідок встановлення позивачу інвалідності з зазначених вище підстав, останній мав право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог ст.16-16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою від 25.12.2013р. № 975. Однак, зазначена одноразова грошова допомога, інші компенсаційні виплати йому не призначались і не виплачувались. 23.05.2016 року Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 позивачу встановлено 2 групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. 23.05.2016р. Коростишівським управлінням праці і соціального захисту населення позивачу встановлено статус інваліда війни другої групи. Отже, позивач як інвалід 2 групи внаслідок поранення та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велись бойові дії, набув права на отримання одноразової грошової допомоги, що становить 200-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб, з дня встановлення інвалідності, а саме з 23.05.2016 року. 02.06.2016 року позивач через Коростишівський об`єднаний міський військовий комісаріат та Житомирський обласний військовий комісаріат звернувся із відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України. Однак, листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/1426 від 24.04.2017 року позивача повідомлено про надходження його документів до Департаменту, а також те, що відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 499 вказані документи повернуті на доопрацювання, тобто позивачу фактично відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, з посиланням на те, що в поданих документах відсутні підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства, просить винести рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, подали до суду заяви, про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
В судове засідання представник третьої особи не з`явився. В письмових запереченнях на адміністративний позов просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивує тим, що покладення на відповідача обов`язку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги на умовах, встановлених Порядком №975 є необґрунтованим, оскільки первісно позивачу встановлено інвалідність у 2013 році. Відповідно до п.8 ст. 16-3 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло 01.08.2013 року, трирічний термін пропущений. Тому рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про повернення документів на доопрацювання є правомірним.
У зв`язку з неприбуттям осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, та наявності в матеріалах справи заяв з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе судовий розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах у період з 23.04.1979 року по 16.06.1981 року. У період з 14.03.1980 року по 16.06.1981 року проходив службу на території Республіки Афганістан. Вказане підтверджується ксерокопією військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с.14-15) та архівною довідкою №4/107290 від 30.10.2013р. (а.с.17).
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1743 від 16.07.2013 року наявні у ОСОБА_1 захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с.18).
Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ № 655001 від 12.08.2013р., ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності з 01.08.2013 року внаслідок поранення, контузії та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії. (а.с.21).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №514456 від 23.05.2016 року ОСОБА_1 встановлено з 23.05.2016 року 2 групу інвалідності довічно внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с.22). Вказане також підтверджується посвідченням інваліда 2 групи серії НОМЕР_2 , виданим Коростишівським УПСЗН 23.05.2016 року.
Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/1426 від 24.04.2017 року позивача повідомлено про надходження його документів до Департамента, відповідно до Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 499 повернуті на доопрацювання з підстав відсутності підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби (а.с.24).
Статтею 17 Конституції України передбачено забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконаннями ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до положень Закону України від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу».
У відповідності до положень ст.41 вказаного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України «Про соціальний і соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975).
Відповідно до п.6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: 1) військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:
- 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
- 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
- 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Статтею 16-4 Закону визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Згідно з ч.8 ст.16-3 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Ч.2 п.3 Порядку №975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 06.07.2016, незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.
При цьому, аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 № 21-446а14 та від 21.04.2015 № 21-135а15. Крім того, в своїй постанові від 10.03.2015 по справі №21-563а14, проаналізувавши положення редакцій ст.16 Закону №2011-ХІІ Верховний Суд України застосував саме те (нове) законодавство, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності, дійшовши висновку, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Відповідно до положень ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення ВСУ, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Враховуючи той факт, що грошову допомогу по третій групі інвалідності позивач не отримував, він має право на отримання грошової допомоги по другій групі інвалідності у повному розмірі з 23.05.2016 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу, як інваліду війни 2 групи, повинна бути призначена і виплачена одноразова грошова допомога, відповідно до п.6 Порядку №975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому 2 групи інвалідності, а саме 23.05.2016 року.
Процедура розгляду звернень осіб, які заявляють вимогу на виплату одноразової допомоги, визначається також наказами Міністерства оборони України. На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей».
Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п.4.7 вказаного Наказу). Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Наказу №530).
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975). Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530). Після проведення виплати витяг з наказу про проведення виплати, завірений встановленим порядком, обласним військовим комісаріатом надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. (п.4.11 Наказу №530).
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що дія Порядку №975 безумовно поширюється на позивача, оскільки вона набрала чинності 24.01.2014р., інвалідність 2 групи була встановлена позивачу з 23.05.2016 року відповідним висновком МСЕК під час повторного огляду. Крім того, суд звертає увагу на те, що Порядок №975 не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування його до осіб, які отримали первинну інвалідність до 01.01.2014 року та до осіб, які проходили строкову військову службу. Тому, в розумінні вимог вказаних положень позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до третьої особи у межах визначеного трирічного терміну із відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому саме 2 групи інвалідності з 23.05.2016 року.
Крім того, з огляду на наведене вище, розпорядник бюджетних коштів, тобто відповідач був зобов`язаний прийняти одне з двох рішень - про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Прийняття рішень про повернення на доопрацювання документів не передбачено Порядком №975, а тому суд приходить до висновку, що відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги з посиланням на обставини, зазначені у листі безпідставно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9,11,159,160,161-163,267 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 23.05.2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань, пов`язаних з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлені у листі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 24.04.2015 року № 248/3/6/1428.
Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013р., з урахуванням вимог зазначеного законодавства щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 23.05.2016 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт до Коростишівського районного суду Житомирської області про виконання судового рішення, протягом одного місяця з дня набрання постановою суду законної сили.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя Т.З.Пасічний