Справа № 807/71/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/6695/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року у справі № 807/71/17 за адміністративним позовом Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Закарпатській області до Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про зобов'язання виконати вимогу, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Закарпатській області 16 січня 2017 року звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, якою просить суд: 1. зобов'язати Закарпатську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН України в особі її директора ОСОБА_1, забезпечити повне виконання вимог Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 28.08.2016 р. № 07-07-6-14/3658 щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства в сумі 469585,94 грн. в частині: - директору Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України ОСОБА_1 прийняти заходи по усуненню виявлених порушень законодавства, зокрема забезпечити: - відобразити та відшкодувати дебіторську заборгованість по 4 контрагентах, термін позовної давності якої минув та по якій не проводилася претензійно-позовна робота на загальну суму 50291,35 грн.; - відшкодувати кошти по безоплатно переданих Мукачівському аграрному коледжу по накладній від 30.10.2015 за №300 4 гол. Поросят племінних на загальну суму 3273,59 грн.; - відшкодувати кошти по вирощуванню сільськогосподарських культур, що призвело до незаконних витрат коштів спеціального фонду установи в загальній сумі 410587,00 грн.; - відшкодувати кошти за реалізації зерна вівса за ціною нижчою за собівартість, внаслідок чого спеціальним фондом Закарпатської ДСГ ДС за 2013 рік недоотримано доходів в сумі 5424,00 грн.; 2. стягнути з Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України за 2013-2016 роки встановлено факти порушення відповідачем законодавства з фінансових питань. За результатами вказаної ревізії складено акт від 02 серпня 2016 року №07-07/05. На підставі зазначеного акта, 23 серпня 2016 року позивачем було пред'явлено вимоги щодо усунення порушень та недоліків, виявлених ревізією № 07-07-6-14/3658. Загальна сума виявлених ревізією фінансових порушень складає 492593,09 грн. Частково вимога відповідачем була виконана та на час звернення до суду залишилось не виконаними вимоги на загальну суму 469585,94 грн..

Оскаржуваною постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Закарпатській області просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі. На підставі наведеного апелянт робить висновок про наявність у Держаудитслужби, як органу державного фінансового контролю, права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання в частині усунення допущених порушень, що зазначено у Вимозі Держфінінспекції від 23.08.2016 року №07-07-6-14/3658 до Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України. Разом з тим апелянт зазначає, що згідно Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» від 20 квітня 2006 року № 550 орган державного контролю звертається до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства. Управління західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області вважає наявними підстави для скасування постанови першої інстанції, а саме: невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що звернення із вимогою про зобовязання відповідача виконати Вимогу в частині відшкодування збитків є безпідставним, оскільки законодавством передбачено звернення із позовом про стягнення відповідних коштів, що не дотримано позивачем.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до пункту 2.8 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України, правонаступником якої є Державна аудиторська служба України, на ІІ квартал 2016 року та на підставі направлень виданих начальником Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, відповідачем було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України за 2013-2016 роки.

За результатами вказаної ревізії складено акт від 02 серпня 2016 року №07-07/05 в якому, було зафіксовано виявлені відповідачем порушення та викладено висновки перевірки . 23 серпня 2016 року позивачем відповідачу направлено лист (вимогу) № 07-07-6-14/3658 де зазначено, зокрема наступне: - пункт 2 Вимоги. Ревізією стану розрахунків встановлено дебіторську заборгованість по 4 контрагентах, термін позовної давності якої минув та по якій не проводилася претензійно-позовна робота на загальну суму 50291,35 грн., - пункт 4 Вимоги. Ревізією з питання повноти надходження доходів встановлено, що Дослідною станцією безоплатно передано Мукачівському аграрному коледжу по накладній від 30.10.2015 за №300 4 гол. поросят племінних на загальну суму 3273,59 грн., що призвело до недоотримання Дослідною станцією доходів на вказану суму. - пункт 5 Вимоги. Ревізією встановлено, що Закарпатською ДСГДС в порушення умов Договору №1 від 17 серпня 2012 року в 2013 році проведено оплату завищеної вартості наданих послуг ФГ "Новий рівень-2006" по вирощуванню сільськогосподарських культур, що призвело до незаконних витрат коштів спеціального фонду установи в загальній сумі 410587,0 грн. - пункт 6 Вимоги. Ревізією встановлено реалізацію зерна вівса за ціною нижчою за собівартість, внаслідок чого спеціальним фондом Закарпатської ДСГДС за 2013 рік недоотримана доходів в сумі 5424,00 грн.

Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 р. №2939-ХІІ здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ст.2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно ч.1 ст.8 Закону №2939-ХІІ орган державного фінансового контролю: здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Президентом України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби», Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, є правонаступником Державної фінансової інспекції в Закарпатській області.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 р. № 43 (далі за текстом - Положення) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. Держаудитслужби здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

На підставі пункту 4 підпунктів 4, 9 Положення, Держаудитслужби відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, а також вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення, Держаудитслужби для виконання покладених на неї завдань має право зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства ( підпункт 16); вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені під час проведення ревізій приховані, занижені валютні та інші платежі, порушувати перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування у разі, коли отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням законодавства ( підпункт 19); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку ( підпункт 23).

Відповідно до пункту 4 підпункту 9 Положення установлено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, позивач, встановивши наявність збитків, може зазначити про це у акті перевірки та звернутися із позовом про відшкодування завданих збитків. В той же час, вимога Держаудитслужби в частині відшкодування виявлених під час ревізії підконтрольної установи збитків не є обов'язковою для виконання, що унеможливлює задоволення адміністративного позову про зобов'язання підконтрольної установи виконати таку вимогу.

Як вбачається із матеріалів справи, Держаудитслужбою було встановлено невідшкодованих фінансових порушень Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі ЗДСГДС) на загальну суму 469585,94грн, внаслідок чого ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму, а тому предявлено вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх відшкодування. Тобто, Вимога, з метою примусового виконання якої органом державного фінансового контролю подано даний позов, вказує на виявлені збитки, проте позов заявлено не про стягнення таких збитків, а відповідачем визначено підконтрольну установу. У той же час, зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю до особи, якою заподіяно такі збитки, а також виходячи з того, що правильність обчислення таких збитків має перевірятися судом, що розглядає позов про стягнення, апеляційний суд, зважаючи на принцип обов'язковості судового рішення, виходячи із суб'єктного складу спірних правовідносин та завдань адміністративного судочинства, вказує на відсутність підстав для вжиття заходів судового захисту інтересів держави у спосіб, заявлений позивачем за вказаним позовом. Більше того, спонукання підконтрольної установи в судовому порядку до виконання вимоги інспекції, у тому числі із зобов'язанням до використання права на судовий захист, є необґрунтованим. В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії. Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 15 квітня 2014 року в справі №21-40а14, від 13 травня 2014 року в справі №21-89а14 та від 18 вересня 2014 року в справі №21-332а14. Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю та про їх наявність може бути зазначено у вимозі, однак вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом такої вимоги, окрім як шляхом предявлення Держаудитслужбою позову про стягнення (відшкодування, повернення) зазначених сум в судовому порядку, а тому позов Держаудитслужби є безпідставним.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до правильного вирішення справи та не дає правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.04.2017 року у справі № 807/71/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5