Справа № 331/5217/17(2а/331/186/2017)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 рокусправа № 331/5217/17(2а/331/186/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі 331/5217/17 (2а/331/186/2017) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

в с т а н о в и в :

17 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: скасувати постанову АР №652030 інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 від 28 червня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем при складанні постанови про адміністративне правопорушення не наведено жодного доказу його вчинення, позивач заперечує проти самого факту вчинення правопорушення, та зазначає, що 28 червня 2017 року він дійсно рухався керуючи автомобілем по вул.. Тюленіна м. Запоріжжя, а не по смузі для маршрутних таксі, а по другій смузі для легкових автомобілів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі 331/5217/17 (2а/331/186/2017) адміністративний позов задоволено, постанову АР №652030 інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 від 28 червня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..- скасовано.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: керуючи транспортним засобом Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по напрямку з вул.. Тюленіна на міст Преображенського в бік о. Хортиця по смузі для громадського транспорту, чим порушив п. 11.1 ПДР, за вказане порушення позивача було притягнуто до відповідності відповідно до приписів норм КУпАП. Також, відповідач зазначає, що позивачем порушено строк на судове оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно до інформації з сайту відстеження поштових відправлень ДП «Укрпошта», позивач отримав оскаржувану постанову 11 липня 2017 року, а за оскарженням до суду звернувся лише 24.07.2017 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 червня 2017 року Інспектором роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 було винесено постанову АР №652030 про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн..

Відповідно до вказаної постанови, 28 червня 2017 року о 19 год. 21 хв. В м. Запоріжжя, позивач, керуючи автомобілем Nissan Leaf, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул.. Тюленіна на міст Преображенського в бік о. Хортиця, по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 11.1 ПДР України, ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважаючи вказану постанову протиправною оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем порушення ПДР не надано до суду жодних доказів, відтак відповідачем не доведено правомірності прийнятого нею рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за порушення правил руху і рух в смузі для машин громадського транспорту .

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст..251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно із ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В своїй апеляційній скарзі як на підтвердження факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, відповідач посилається на факт фіксації порушень на технічний прилад, що має функції кінозйомки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію». Однак, дослідивши зазначений запис в судовому засідання колегія суддів дійшла висновку, щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги з приводу належного підтвердження порушення позивачем вимог ПДР., а саме рух в смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки відеозапис наданий відповідачем не містить фіксації самого правопорушення, із запису вбачається лише факт зупинки автомобіля позивача та ромова з ним. Більш того, із запису видно, що позивач протягом всього часу постійно заперечує факт порушення ним правил ПДР.

Відтак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення позивачем порушення п. 11.1 ПДР, а саме посилання відповідача на існування відео фіксації не можу визнаватись судом в якості підтвердження факту вчинення правопорушення, яке описано в оскаржуваній постанові.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження порушення позивачем строку на оскарження постанови АР №652030 від 29 червня 2017 року відповідачем до матеріалів справи надано роздруківку відстеження поштового відправлення за №063, яке вручене адресату 11.07.2017 року (а.с.48).

Між тим, до матеріалів справи відповідачем не надано копію реєстру відправлень рекомендованої кореспонденції, яка давала би змогу ідентифікувати відправлення за №063 та зясувати коли, що саме та кому було направлено та вручено у вказаному поштовому відправленні.

Суд зазначає, що за відсутності інформації яку саме кореспонденцію, якому адресату та на яку адресу було здійснено направлення рекомендованого відправлення №063, роздруківка про факт вручення відправлення не має доказової сили, оскільки не встановленим залишається факт кому та що саме направлялось та вручалось.

Отже, за викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем а порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності прийнятого нею рішення, тому відсутніми є підстави для задоволення апеляційної скарги.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.195, ст.196, 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Інспектора роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі 331/5217/17 (2а/331/186/2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів у відповідності до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук