Справа № 805/2236/17-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року справа №805/2236/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі № 805/2236/17-а за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення заробітної плати за вересень 2014 року та її компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративний позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - Управління), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (далі - ГУ ДКУ) про стягнення заробітної плати за вересень 2014 року та її компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати, мотивуючи вимоги тим, що з 02.04.2007 по 27.04.2015 працювала старшим державним виконавцем Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області. У вересні 2014 році не виходила на роботу за усним розпорядженням керівництва у зв'язку із проведенням АТО, заробітна плата не нараховувалась. Враховуючи положення ч.2 ст.6 Закону України "Про охорону праці" просила стягнути з Управління середній заробіток за вересень 2014 року в сумі 2843,06 грн. та його компенсацію у зв'язку із порушенням строків її виплати в період з вересня 2014 року по квітень 2017 року включно в сумі 2467,21 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі № 805/2236/17-а у позові відмовлено повністю

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2, працюючи на посаді старшого державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, у вересні 2014 року на роботу не виходила, в постанові Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі №805/1225/16-а, яка набрала законної сили, судом першої інстанції встановлено, що накази про встановлення простою в роботі Совєтського ВДВС Макіївського міського управління юстиції у вказаний період Управлінням не видавались, тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за вересень 2014 року та компенсації у зв'язку із порушенням строків його виплати.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що звертаючись до суду першої інстанції з первісним позовом по цій справі, позивач пред'явила його з інших підстав, посилалася на не простій, а на не залучення її до роботи у вересні 2014 року через те, що у розумінні ч.2 ст.6 Закону України «Про охорону праці» створилася виробнича ситуація, (бойові дії, АТО на Донбасі, які роботодавець не оформлював наказами), небезпечна для її життя та здоров'я та для людей, які її оточували і для виробничого середовища та довкілля. Факт наявності такої ситуації у неї на роботі у вересні 2014 року не заперечується відповідачем.

Не видання відповідачем наказу про простій не відміняє фактичну обставину наявності у вересні 2014 року у розумінні ч.2 ст.6 Закону України «Про охорону праці» на роботі і в неї виробничої ситуації (бойові дії, АТО на Донбасі, які роботодавець не оформлював наказами), небезпечної для її життя та здоров'я та для людей, які її оточували і для виробничого середовища та довкілля.

Тому за апелянтом згідно вказаного закону зберігається середній заробіток за вересень 2014 року. ОСОБА_2 заперечує, що у вересні 2014 року могла бути у відпустці, оскільки заяву на відпустку у вересні 2014 року не писала і наказ про відпустку у вересні 2014 році роботодавцем не видавався.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 02.04.2007 по 14.11.2014 працювала на посаді старшого державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1

Наказом Управління від 14.11.2014 №3249А/1 ОСОБА_2 звільнено з займаної посади з 17.11.2014 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Спірним є питання ненарахування середнього розміру заробітної плати у вересні 2014 року, в період коли ОСОБА_2 не виходила на роботу, у зв'язку із небезпечною ситуацією.

Згідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, регулює Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно з ч.3 ст. 7 цього Закону, правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За приписами ст.4 Закону №108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі №805/1225/16-а позовні вимоги задоволені в частині стягнення з Управління на користь ОСОБА_2 заборгованості із заробітної плати за жовтень 2014 року у розмірі 2777,74 грн., за листопад 2014 року у розмірі 1555,22 грн. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів), компенсацію за невикористані 115 днів відпустки у розмірі 9564,55 грн. (за відрахуванням податків, зборів та обов'язкових платежів). В частині позовних вимог щодо стягнення оплати простою за період з травня 2014 року по 27 квітня 2015 року у розмірі 17333,33 грн. відмовлено, посилаючись на те, що накази щодо встановлення простою в роботі Совєтського ВДВС Макіївського міського управління юстиції у вказаний період Головним управлінням не видавались.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2, працюючи на посаді старшого державного виконавця Совєтського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, у вересні 2014 року на роботу не виходила, в постанові Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі №805/1225/16-а, яка набрала законної сили, встановлено, що накази про встановлення простою в роботі Совєтського ВДВС Макіївського міського управління юстиції у вказаний період Управлінням не видавались, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за вересень 2014 року та компенсації у зв'язку із порушенням строків його виплати.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі № 805/2236/17-а за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення заробітної плати за вересень 2014 року та її компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

О.О.Чебанов