Справа № 194/601/17(2-а/194/21/17)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 рокусправа № 194/601/17 2-а/194/21/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року у справі № 194/601/17 (2-а/194/21/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі відповідач) щодо призначення пенсії за віком з 09 грудня 2013 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2010 рік та зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії за віком, починаючи з 26 квітня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2012, 2011, 2010 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування обставин справи, позивач просить скасувати постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 22 березня 2011 року отримував пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

09 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

З 09 грудня 2013 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У червні 2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2010-2012рр.).

ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03 липня 2017 року вих.№ 9746/07/18 позивача повідомлено, що право на застосування ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у нього відсутнє.

Незгода позивача із відмовою відповідача в перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2012, 2011, 2010 роки, і було предметом позову позивача.

Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що законних підстав для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2012, 2011, 2010 роки при переведенні, з одного виду пенсії на інший у позивача відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час звернення позивача заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсії за віком), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економікиУкраїни, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, ч.3 ст.45 Закону визначено порядок застосування положень ч.2 ст.40 цього Закону, у разі переведення з пенсії по інвалідності на пенсії за віком, а саме визначено те, що середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, застосовується у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Позивач вважає, що оскільки він продовжував працювати фізичною особо-підприємцем з 18 листопада 2008 року по 27 травня 2011 року, то при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком пенсійний орган мав застосувати середнью заробітну плату (доход) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2012, 2011, 2010 роки.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підприємницька діяльність позивача була припинена з 27.05.2011 року (запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємця № 2001153) (а.с. 21-22).

Тобто, позивач не набув 24-місячного страхового стажу, як того вимагає ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим підстави для застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012, 2011, 2010 роки, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 року у справі № 194/601/17 (2-а/194/21/17) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак