Справа № 803/1432/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Справа № 803/1432/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В. В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3В.) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.08.2017 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2017 року ГУ ДФС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці субєкта господарювання ОСОБА_3 магазину, що розташований за адресою: смт. Стара Вижівка, вул. Незалежності, 33а.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено, зокрема, пункти 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.08.2017 року №, яким до позивача за неоприбуткування готівкових коштів у КОРО застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 40 327,15 грн.

Позивач з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням не погоджується, вважає, що воно прийняте із порушенням законодавства на підставі необґрунтованих висновків, що містяться в акті перевірки.

Так, позивач не могла відобразити в новій книзі ОРО рух готівки та не мала можливості підклеїти туди чеки, оскільки така книга безпідставно не реєструвалась контролюючим органом, що підтверджується заявою від 05.01.2016 року і датою реєстрації КОРО 28.01.2016 року.

21.11.2017 року позивачем подано до суду клопотання про зменшення позовних вимог, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.08.2017 року № в частині донарахування штрафної санкції в сумі 24 199,75 грн. за незабезпечення своєчасного вклеювання та запису в КОРО фіскальних Z-звітів за період з 05.01.2016 року по 28.01.2016 року на загальну суму 4 839,95 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням клопотання про зменшення позовних вимог підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, в усних поясненнях та наданих суду письмових запереченнях посилається на те, що відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Під час перевірки встановлено, що позивачем не забезпечено своєчасний облік готівкових коштів у день їх фактичного надходження у книзі ОРО, а тому контролюючим органом відповідно до Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у пятикратному розмірі не оприбуткованої суми. Крім того, чинне законодавство України передбачає можливість субєктів господарювання отримувати КОРО в необхідній кількості, що, однак, не було зроблено позивачем своєчасно. Також, представник відповідача зазначив, що КОРО була видана 28.01.2016 року виключно з вини позивача, оскільки остання до заяви про реєстрацію КОРО від 05.01.2016 року власне книгу подала лише 28.01.2016 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом встановлено, що 25.07.2017 року ГУ ДФС у Волинській області проведена фактична перевірка господарської одиниці субєкта господарювання ОСОБА_3 магазину, що розташований за адресою: смт. Стара Вижівка, вул. Незалежності, 33а, за результатами якої складено акт від 25.07.2017 року №001015.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено, зокрема, пункти 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.08.2017 року №, яким до позивача за неоприбуткування готівкових коштів у КОРО застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 40 327,15 грн.

Позивач оскаржувала дане податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 17.10.2017 року №13672/Г/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Як вбачається з акта перевірки, порушення позивачем пунктів 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні полягало в незабезпеченні своєчасного обліку готівкових коштів у день їх фактичних надходжень у книзі ОРО від 28.01.2016 року №-Р за період з 05.01.2016 року по 27.01.2016 року на підставі фіскальних Z-звітів РРО (облікові записи з 05.01.2016 року здійснені після реєстрації КОРО), а саме: №1941 від 05.01.2016 року на суму 149,70 грн., №1942 від 06.01.2016 року на суму 218,20 грн., №1943 від 07.01.2016 року на суму 151 грн., №1944 від 08.01.2016 року на суму 165,50 грн., №1945 від 09.01.2016 року на суму 102 грн., №1946 від 10.01.2016 року на суму 235,05 грн., №1947 від 11.01.2016 року на суму 270,20 грн., №1948 від 12.01.2016 року на суму 221 грн., №1949 від 13.01.2016 року на суму 264,75 грн., №1950 від 14.01.2016 року на суму 224 грн., №1951 від 15.01.2016 року на суму 98,50 грн., №1952 від 16.01.2016 року на суму 186,75, №1953 від 17.01.2016 року на суму 120,50 грн., №1954 від 18.01.2016 року на суму 150,50 грн., №1955 від 19.01.2016 року на суму 370 грн., № 1956 від 20.01.2016 року на суму 298,50 грн., № 1957 від 22.01.2016 року на суму 303,50 грн., №1958 від 22.01.2016 року на суму 196 грн., №1959 від 23.01.2016 року на суму 162,90 грн., №1960 від 24.01.2016 року на суму 124,50 грн., №1961 від 25.01.2016 року на суму 186,75 грн., №1962 від 26.01.2016 року на суму 192,55 грн., №1963 від 27.01.2016 року на суму 448 грн. Всього на загальну суму 4 839,95 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що несвоєчасне вклеювання та запис в КОРО фіскальних Z-звітів за період з 05.01.2016 року по 27.01.2016 року відбулося з вини контролюючого органу, оскільки ФОП ОСОБА_3 05.01.2016 року у встановленому порядку звернулася до Старовижівського відділення Ратнівської МДПІ із заявою про реєстрацію КОРО, яку додала до заяви. Контролюючим органом таку реєстрацію проведено лише 28.01.2016 року.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) зобов'язані щоденно друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями) визначений Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (далі Положення №637).

Згідно із пунктом 1.2 глави 1 Положення оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Також у даному пункті зазначено, що книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 2.2 глави 2 Положення №637 передбачено, зокрема, що підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Відповідно до пункту 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки, оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно із пунктом 1 глави 1 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операції, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 року №417 (далі Порядок №417) (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (далі - книга ОРО).

Абзацом 1 пункту 2 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 встановлено, що реєстрація книг ОРО здійснюється в органі доходів і зборів за основним місцем обліку суб'єкта господарювання як платника податків.

Згідно із пунктом 3 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 кількість книг ОРО, що реєструються одночасно, не обмежується.

Пунктом 7 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 передбачено, що для реєстрації першої та наступних книг ОРО на господарську одиницю в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання подає до цього органу: заяву про реєстрацію книги ОРО за формою N 1-КОРО; копію документа на право власності або іншого документа, що дає право на розміщення господарської одиниці, де буде використовуватися книга ОРО; книгу ОРО на господарську одиницю.

Відповідно до пункту 8 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 визначено, що перша книга ОРО на РРО реєструється одночасно з реєстрацією РРО.

Датою реєстрації першої книги ОРО на РРО є дата реєстрації РРО.

Підставою для реєстрації другої та наступних книг ОРО на РРО в органі доходів і зборів є надходження до цього органу реєстраційної заяви.

Реєстраційна заява має бути підписана керівником суб'єкта господарювання або фізичною особою - підприємцем із зазначенням дати подання.

Таким чином, з метою уникнення ситуацій з несвоєчасною реєстрацією РРО чи КОРО законодавцем передбачена можливість суб'єкта господарювання за бажанням на одну господарську одиницю реєструвати декілька перших книг ОРО для використання в окремих місцях проведення розрахунків. Поряд з цим не заборонено реєструвати декілька наступних книг ОРО або завчасно подати заяву та відповідні документи на реєстрацію наступної книги ОРО.

Судом встановлено, що у звязку із закінченням сторінок для заповнення у книзі обліку розрахункових операцій №Р/7 від 22.06.2015 року позивачем 05.01.2016 року подано до Старовижівського відділення Ратнівської МДПІ заяву про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій на РРО з фіскальним номером №. Факт отримання даної заяви 05.01.2016 року контролюючим органом підтверджується відміткою останнього на копії заяви.

Пунктом 11 глави 1 розділу ІІ Порядку №417 передбачено, що у разі відсутності підстав для відмови в реєстрації книги ОРО посадова особа органу доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви проводить реєстрацію книги ОРО шляхом внесення даних до інформаційної системи Міндоходів.

При реєстрації книги ОРО на господарську одиницю посадова особа органу доходів і зборів здійснює записи у відповідних рядках титульної сторінки книги ОРО (номер книги ОРО, сформований в інформаційній системі Міндоходів, дата реєстрації книги ОРО, найменування органу доходів і зборів, дані про посадову особу органу доходів і зборів).

Після реєстрації книги ОРО на РРО в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання на титульну сторінку книги ОРО вносить запис щодо фіскального номера та найменування органу доходів і зборів, яким здійснено реєстрацію книги ОРО.

Отже, наведеними нормами законодавства чітко встановлено обовязок контролюючого органу провести реєстрацію книги ОРО не пізніше двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви.

Відтак, після подання позивачем 05.01.2016 року відповідної заяви контролюючий орган повинен був провести реєстрацію книги ОРО з врахуванням вихідних та святкових днів не пізніше 11.01.2016 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що реєстрацію книги обліку розрахункових операцій на РРО з фіскальним номером № проведено контролюючим органом лише 28.01.2016 року, тобто після спливу дводенного строку для проведення такої реєстрації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки контролюючим органом неправомірно здійснено затримку реєстрації книги ОРО, тому і застосування до позивача штрафних (фінансових санкцій) в розмірі 19 092,50 грн. за незабезпечення своєчасного обліку готівкових коштів в розмірі 3 818,50 грн. у книзі ОРО за період з 11.01.2016 року по 27.01.2016 року є протиправним.

Разом з тим, доводи позивача про те, що несвоєчасне вклеювання та запис в КОРО фіскальних Z-звітів за період з 05.01.2016 року по 10.01.2016 року відбулося з вини контролюючого органу, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки позивач не був позбавлений можливості з врахуванням встановлених строків для реєстрації книги ОРО завчасно звернутись до контролюючого органу із відповідною заявою.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з наданих суду статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 04.08.2017 року № в частині застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 19 092,50 грн., а в задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та приписи частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 302,98 грн., сплачений при поданні адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 04 серпня 2017 року № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 19 092,50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області 302 (триста дві) гривні 98 копійок сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено до 27 листопада 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук