Справа № 281/489/17
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/489/17
Провадження по справі № 2-а/281/100/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року смт ОСОБА_1

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Гребенюка В.В.,

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

позивача ОСОБА_6,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_7,

представника відповідача ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт ОСОБА_1, справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області, треття осба: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, про визнання незаконним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області, треття особа: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 47 від 28.04.2017 року, про відмову ОСОБА_6 в піднятті клопотання перед Лугинською районною державною адміністрацією Житомирської області про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових приміщень та зобов'язати відповідача підняти клопотаня перед треттьою особою про виключення вказаної квартири з числа службових приміщень

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, порушення його прав на житло.

Справу було передано 15.08.2017 року судді Гребенюку В.В.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав в ньому викладених.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову обґрунтовуючи це тим, що потреба у службовому житлі для працівників Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області не відпала, а також вказували, що позивач працює в Лугинському ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області з 2014 року, тобто три роки.

Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_6 розпочав службу в органах внутрішніх справ з 2004 року (наказ ЖУПППМ від 08.11.2004 року), на теперішній час проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, йому присвоєно звання майора.

З 2015 року позивач разом із своєю родиною проживає у службовій квартирі АДРЕСА_2 на підставі ордера на житлове приміщення від 12.05.2015 року № 02, виданого Лугинською районною державною адміністрацією.

На квартирному обліку позивач не перебуває.

В грудні 2016 року позивач звернувся до відповідача з приводу вирішення питання щодо зняття статусу «службове житло» із вищевказаної квартири, в якій він проживає.

Рішенням № 47 від 28.04.2017 року відповідачем відмовлено позивачеві у виключенні вказаної квартири із числа службових.

Позивач вважаючи, що наведеним рішенням відповідача порушено його житлові права, в т.ч. в тому числі право на користування житлом, звернуввся до суду з адміністративним позовом.

Як передбачено ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ч.2 ст.4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У даній справі спір пов'язаний із реалізацією житлових прав громадян, зокрема, права щодо надання житла, користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, житлові спори особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій незалежно від участі у справі субєкта владних повноважень як відповідача.

При розгляді справ суди, в силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За вказаних обставин, з урахуванням практики Верховного Суду України (постанова від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16, постанова від 02 грудня 2014 року у справі № 21-530а14, постанова від 23 лютого 2016 року у справі № 6551а15) та ВАС України (ухвала від 27 липня 2016 у справі /800/54513/15) даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено ч.2 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом.

Відповідно, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду загальними судами у порядку, визначеному нормами ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157-160, 165, 186, ч. 2 ст. 244-2 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчго комітету Лугинської селищної ради Житомирської області, треття осба: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Лугинської селищної ради, а також зобовязання вчинити певні дії закрити.

Роз'яснити ОСОБА_6 право звернутися із позовом у порядку цивільного судочинства до місцевого загального суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В. Гребенюк