Справа № 814/948/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/948/17

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року у справі за позовом Головного управління ДФС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 37538,15 грн., посилаючись на те, що станом на 07.04.2017р. на відповідачем рахується борг з податку на нерухомість, відмінне від земельної ділянки, який відповідачем в добровільному порядку не сплачено.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що на податкове повідомлення-рішення №11007-00 від 08.07.2016р., яким визначено до сплати суму податку на нерухоме майно, нею оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України, від якої протягом строку, встановленого ст.56 ПК України, не надходило вмотивованого рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги, а тому така скарга вважається повністю задоволеною. У зв'язку з цим, апелянт вважає, що у неї відсутній обов'язок щодо сплати податку на нерухомість, відмінної від земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.5 статті 54 Кодексу передбачено, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов'язок щодо сплати узгодженої суми податкових зобов'язань.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов'язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов'язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Апеляційний суд встановив, що заборгованість в сумі 37538,15 грн., з вимогою про стягнення якої Головне управління ДФС у Миколаївській області звернулося з даним позовом до суду, виникла у ОСОБА_1 у зв'язку з несплатою нею грошового зобов'язання визначеного податковим повідомленням-рішенням №11007-00 від 08.07.2016р.

Зазначене податкове повідомлення-рішення ОСОБА_1 отримала 05.08.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На адресу ОСОБА_1 податковим органом надсилалася податкова вимога форми «Ф» №18869-00 від 05.10.2016р., яку відповідачем отримано 09.10.2016р.

Відомості про сплату ОСОБА_1 грошового зобов'язання в сумі 37538,15 грн. в матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що визначена до стягнення сума не є узгоджено, оскільки податкове повідомлення-рішення №11007-00 від 08.07.2016р. нею оскаржено 08.11.2016р. в адміністративному порядку до ДФС України, однак вмотивоване рішення за результатами розгляду її скарги протягом 20-денного строку їй не надіслано, а тому, на підставі ст.56.9 ПК України, її скарга вважається повністю задоволеною.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки в підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надала лише копію відповідної скарги, адресованої ДФС України, та першу сторінку рішення про результати розгляду повторної скарги від 05.01.2017р., однак нею не надано жодного доказу дати отримання ДФС України відповідної скарги, з якої розпочинається відлік 20-денного строку для надання відповіді, як і не доведено, що за наслідками розгляду її скарги скасовано податкове повідомлення-рішення, вимога про стягнення сум згідно якого є предметом спору у даній справі.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що визначена у межах даного позову Головним управлінням ДФС у Миколаївській області сума грошових зобов'язань є узгодженою, набула статусу податкового боргу, не сплачена відповідачем в добровільному порядку, у зв'язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 16.11.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.