Справа № П/811/1640/16
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року справа № П/811/1640/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петренко О.С.

за участю секретаря Толстової О.І.

представника позивача клопотання без участі,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

до відповідача: ОСОБА_2

про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на користь Державного бюджету України заборгованості у розмірі 16305,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг з єдиного податку у сумі 16305,41 грн.

Позивач зазначає, що відповідачу надсилалась податкова вимога, проте податковий борг залишився не сплаченим.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_2 податкова декларація за 9 місяців 2015 року взагалі не подавалась, оскільки з 30.06.2015 р. діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_2 взагалі припинена. Крім того, ОСОБА_2 04.07.2015 року виїхав за межі території України, що свідчить про неможливість подання ним декларації 30.09.2015 року.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрований в якості субєкта господарювання Світловодським міськрайонним управлінням юстиції Кіровоградської області 02.04.2012 року, в якості субєкта підприємницької діяльності (а.с.9-10).

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Судом встановлено, що згідно витягу з ЄДРПОУ, 30.06.2015 року до реєстру внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, за його власним рішенням (а.с.10)

Так, податковим органом зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 16305,41 грн., який нараховано :

- згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця № від 27.07.2015 року (термін сплати 19.08.2015р.) 9795,41 грн. (а.с.15-16);

- згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця № від 30.09.2015 року (термін сплати 30.09.2015р.) 9795,41 грн. (а.с.17-18).

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначив, що зазначені декларації не можуть вважатись належним доказом наявності податкової заборгованості, оскільки роздруковані з електронної бази АІС «Податковий блок» та не містять підпису особи, яка їх подавала.

При цьому, відповідач зазначив, що на час подання декларації за півріччя, у ОСОБА_2 закінчився термін використання електронних ключів необхідних для підписання електронної звітності (а.с.72), тому декларація № від 27.07.2015 року, направлена ним засобами поштового звязку.

Судом встановлено, що відповідач дійсно 04.07.2015 року виїхав за межі території України, що підтверджується відмітками в паспорті про вибуття з території України (а.с.57-64).

Так, відповідач заперечив подання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця № від 30.09.2015 року, оскільки з 04.07.2015 року перебував за межами України. При цьому зазначив, що в електронному вигляді зазначену декларацію не міг подати, оскільки термін дії електронного ключа для підписання електронної звітності в нього закінчився, а в паперовому він її не направляв.

Судом встановлено, що надана до суду податкова декларація платника єдиного податку фізичної особи підприємця № від 30.09.2015 року дійсно була роздрукована з підсистеми «Обробка ПЗ та платежів» Інформаційна системи «Податковий блок», в якій містяться звітність платників податків в електронному вигляді (а.с. 194-196). При цьому, судом неодноразово витребовувся оригінал зазначеної вище податкової декларації, однак податковим органом зазначені вимоги виконано не було.

Таким чином, судом встановлено наявність суми податкового боргу згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця № від 27.07.2015 року (термін сплати 19.08.2015р.) 9795,41 грн.

З урахуванням переплати, яка рахувалась за відповідачем в сумі 3285,41 грн., сума боргу складає 6510,00 грн.

Зазначене підтверджується витягом зі облікових даних відповідача (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога вважається врученою, якщо її надіслано листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що податкову вимогу сформовано 14.09.2015 року за № 879-23 на суму 6510,00 грн., яка направлена засобами поштового звязку (а.с.11).

З огляду на викладене, враховуючи, що після вручення відповідачеві податкової вимоги, податковий борг ним не був погашений, суд дійшов висновку, що у податкового органу не виникло обов'язку щодо направлення платнику податків нової податкової вимоги, а тому податковим органом при зверненні до суду з даною позовною заявою дотримано вимог п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України.

На підставі абз.2 п.97.3 ст.97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно п.п. 97.4.3. п.97.4 ст. 97 ПК України, особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу платника податків стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність є така фізична особа.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 04.12.2013 року по справі № 6-125цс13, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно з п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову позивача про стягнення з відповідача суми податкового боргу у сумі 6510,00 грн.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У зв'язку з чим, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 86,94, 159-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін. код - НОМЕР_1) суму податкового боргу в розмірі 6510,00 грн. на користь держави в особі Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_3