Справа № 182/4507/17
Суддя: Рибакова В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/4507/17
Провадження № 2-а/0182/379/2017
П О С Т А Н О В А
23.11.2017 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Рибакової В.В., розглянувши у скороченому провадженні в м. Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом (а.с.1-2), яким просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на підставі ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12.05.2017 року, зарахувавши при призначенні пенсії виконання робіт 06.05.1986 року в зоні небезпеки катастрофи на Чорнобильський АЕС.
Свої вимоги мотивує тим, що він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_1 від 08.05.1998 року. З 27.06.1985 року по 03.05.1987 року він знаходився на дійсній строковій військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 па посаді механіка-водія ІМР-2, що підтверджується довідкою № 3/157 від 04.07.1997 року. За час проходження військової служби він був направлений до військової частини НОМЕР_3 з 30.04.1986 року по 17.05.1986 року, в складі якої був залучений до участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою № 314 від 24.07.1997 року.
Згідно архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації №4/101381 від 11.03.1998 року, він 06.05.1986 року був направлений в район аварії АЕС для проведення спеціальних робіт строком на 1 добу по 07.05.1986 року. За час виконання робіт з ліквідації аварії на ЧАЕС ним було отримано граничну на той час дозу радіоактивного опромінення 25 рентген, що підтверджується записом у військовому квитку НОМЕР_4 від 27.06.1985 року. Ним було направлено заяву до Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 31.03.2017 року, яка була отримана 12.05.2017 року, що підтверджується штампом на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, відповіді на дану заяву на сьогоднішній день не отримано.
12.05.2017 року після досягнення 50-ти річного віку він через свого представника звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, згідно положень ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, листом № 0-86-5 від 24.05.2017 року Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовило йому у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років через те, що в копії архівної довідки від 11.03.1998 року № 4/101381, яка видана ЦА МО РФ, ім`я та по-батькові позивача вказані не повністю, крім того не зазначено дні виїздів в зону відчуження, а також населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
07.04.2017 року ним було направлено запит до Державного агентства України з управління зоною відчуження з проханням надати відомості щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Листом № 01-1187/4 від 14.03.2017 року повідомлено, що виконання робіт безпосередньо на четвертому енергоблоці Чорнобильської АЕС та з дезактивації прилеглої території у квітні-травні 1986 року може свідчити про виконання робіт у зоні небезпеки № 3 (рівень радіації вище 100 мР/год).
Відповідно до норм радіаційної безпеки, які були чинні на час аварії, наказом Міністерства оборони СРСР від 21.05.1986 року № 110 було встановлено межу допустимого опромінення для військовослужбовців - 25 рентген. Тому, про виконання ним робіт саме у зоні небезпеки № 3 свідчить також той факт, що ним було отримано максимально допустиму дозу опромінення у 25 рентген. Згідно відомостей, що відображені у довідці ГДА Міноборони України № 179/1/2817 від 17.03.2017 року, з 17.05.1986 року він-позивач з м. Чорнобиля був направлений на лікування до військового госпіталю військової частини НОМЕР_5 в м. Житомирі. Згідно листа військової частини НОМЕР_6 № 1091 від 28.04.2017 року, єфрейтор військової частини НОМЕР_2 він-позивач дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.05.1986 року по 30.05.1986 року, однак діагноз встановити неможливо через знищення історії хвороби останнього у зв`язку із закінченням строку зберігання. Вважає, що відмова відповідача є протиправною, безпідставною та такою, що порушує його конституційні права.
Враховуючі наведені обставини, позивач просить суд задовольнити пред`явлені ним позовні вимоги.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Категорія 2), що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_7 , виданого 1998 року та перереєстрованого (а.с.6).
Як вбачається з військового квитка серія НОМЕР_4 (а.с.7-12), довідки № 3/157 від 04.07.1997 року (а.с.13), довідки № 314 від 24.07.1997 року, виданої військовою частиною НОМЕР_8 (а.с.14), ОСОБА_1 з 27.06.1985 року по 03.05.1987 року знаходився на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 па посаді механіка-водія ІМР-2, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС з 30.04.1986 року по 17.05.1986 року.
Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації №4/101381 від 11.03.1998 року (а.с.15), ОСОБА_1 06.05.1986 року був направлений в район аварії АЕС для проведення спеціальних робіт строком на 1 добу по 07.05.1986 року.
Відповідно до архівної довідки ГДА Міноборони України № 179/1/2817 від 17.03.2017 року (а.с.16), єфрейтор ОСОБА_1 17.05.1986 року з м. Чорнобиля був направлений на лікування до військового госпіталю військової частини НОМЕР_5 в м. Житомир на лікування.
Як вбачається з листа військової частини НОМЕР_6 № 1091 від 28.04.2017 року (а.с.26), згідно алфавітної книги військової частини НОМЕР_6 «Житомирський військовий госпіталь» єфрейтор військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.05.1986 року по 30.05.1986 року, діагноз встановити неможливо, тому що історії хвороби знаходяться вархіві 25 років.
Позивачем було направлено запит до Державного агентства України з управління зоною відчуження щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18), листом № 01-1187/4 від 14.03.2017 року (а.с.19-20) було повідомлено, що виконання робіт безпосередньо на четвертому енергоблоці Чорнобильської АЕС та з дезактивації прилеглої території у квітні-травні 1986 року може свідчити про виконання робіт у зоні небезпеки № 3 (рівень радіації вище 100 мР/год).
12.05.2017 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії (а.с.21-22,27).
Листом № О-86-5 від 24.05.2017 (а.с.23-24) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, на підставі того, що в копії архівної довідки від 11.03.1998 року № 4/101381, яка видана ЦА МО РФ, ім`я та по-батькові позивача вказані не повністю, крім того не зазначено дні виїздів в зону відчуження, а також населений пункт чи об`єкт, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того зазначено, що при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварї на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його переєстрацію, дату її проведення та вкладку до посвідчення, довідку ф.122 (за установленою формою), або довідку військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
За змістом частини 2 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Частиною 1 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно із частиною 3 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
При цьому, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, і призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».
Згідно зі статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії ; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Пунктом 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено зниження пенсійного віку на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином, даним Порядком передбачено, що підставою для призначення пенсії, окрім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, можуть бути інші документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Крім цього, Верховний Суд України у постановах від 21.11.2006 та 04.09.2015 (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а відповідно) висловлював правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач з 30.04.1986 року по 17.05.1986 року приймав участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, 06.05.1986 року був направлений в район аварії АЕС для проведення спеціальних робіт строком на 1 добу по 07.05.1986 року, та 08.05.1998 року йому видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Категорія 2 серія НОМЕР_7 , яке було перереєстровано (а.с.6,7-12,13,14,15).
Суд звертає увагу на те, що в довідці № 314 від 24.07.1997 року, листі № 1091 від 28.04.2017 року прізвище позивача ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_4 », імя та по-батькові збігаються, що враховуються судом як технічна помилка при перекладі прізвища позивача з російської мови.
Факт, що ім`я та по-батькові позивача у архівній довідці № 4/101381 від 11.03.1998 року, виданій ЦА МО РФ (а.с.15), зазначені не повністю, не спростовують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Щодо того, що у довідці відсутні відомості про місце виконання позивачем спеціального завдання, то у вказаній архівній довідці зазначено, що позивач 06.05.1986 року був направлений в район аварії на АЕС для проведення спеціальних робіт строком на 1 добу по 07.05.1986 рік.
У відповідності до пункту 2 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
За таких обставин, враховуючи те, що змістом положень пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, не встановлено вичерпного обмеженого переліку документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, позивач, звернувшись до відповідача із відповідною заявою про призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», подав всі необхідні документи, що передбачені зазначеним підзаконним нормативно-правовим актом.
З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що позивач має право на пенсію зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а отже рішення, прийняте у вигляді листа, відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним.
Згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії або її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку визначеному Правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Частиною 2 статті 99 КАС України встановлюється шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.
Позивач дізнався про порушення своїх прав у травні 2017 року, коли отримав лист Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відмову в призначені йому пенсії (а.с.23-24). 22.08.2017 року позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у передбачений нормами КАС України строк.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а право позивача на призначення пенсії підлягає відновленню з дати звернення до Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії, тобто з 12.05.2017 року.
Суд вважає, що відповідач при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку у відповідності до п.1 ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправно відмовив у призначенні такої пенсії, тому такі дії слід визнати протиправними та зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п.1 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12.05.2017 року, врахувавши дні перебування позивача у зоні відчуження: з 30.04.1986 року по 17.05.1986 року, з врахуванням при призначенні пенсії виконання позивачем 06.05.1986 року робіт в зоні небезпеки катастрофи на Чорнобильський АЕС.
Позивач, згідно п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, при подачі позову судовий збір ним не сплачувався.
Відповідач згідно п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до Довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», доданої до Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, то і відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що судовий збір з Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області стягуватись не повинен.
Керуючись ст.ст. 99,159,161,163,183-2 КАС України, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст.26,44,45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», -
Позов ОСОБА_1 до Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Нікопольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку, встановленого відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зобов`язати Нікопольське об`єднане управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12 травня 2017 року, врахувавши дні перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження: з 30.04.1986 року по 17.05.1986 року, з врахуванням при призначенні пенсії виконання позивачем робіт 06.05.1986 року в зоні небезпеки катастрофи на Чорнобильський АЕС.
Судовий збір компенсувати за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Суддя: В. В. Рибакова