Справа № 725/4887/17
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4887/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Корнейчук Т.О.

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області до громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення з території України, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2017 року представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про примусове видворення з території України.

У позові посилався на те, що 01 листопада 2017 року в ході здійснення контролю за виконанням іноземцями рішень про примусове повернення з України, працівниками Вижницького районного сектору УДМС у Чернівецькій області було виявлено громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, 20.08.1955р.н., яка не виконала рішення про примусове повернення її за межі території України.

За таких обставин, враховуючи те, що громадянка ОСОБА_2 своїми діями порушує встановлені правила перебування іноземців на території України та вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», просив суд прийняти рішення про примусове її видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини вказані у позові. Просила його задовольнити.

ВідповідачкаОСОБА_2 під час розгляду справи позов визнала. Додатково пояснила, що самостійно виїхати за межі території України вона не має можливості, оскільки в неї дуже скрутне матеріальне становище.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Судом встановлено, що 13 липня 2003 року громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі внутрішнього паспорта та імміграційної картки вїхала на територію України через контрольно-пропускний пункт «Зернове» і з того часу територію України не покидала (а.с.5-7).

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Пунктом 15 вказаної статті зазначено наступне - іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України. Відповідно до абз.2 п.2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в'їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Наявність прав іноземців та осіб без громадянства прямо пов'язана із законністю їх перебування на території України, в разі порушення певних встановлених державою умов їх перебування останні несуть відповідальність, встановлену законом.

У звязку із тим, що громадянка ОСОБА_2 незаконно знаходиться на території України з 12 жовтня 2003 року, з цього часу за межі території України не виїжджала та термін перебування не продовжувала, рішенням завідувача Вижницького РС УДМС у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 17 серпня 2017 року вирішено примусово повернути за межі території України громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 та зобовязано її покинути територію України у термін до 10 вересня 2017 року (а.с.4).

Відповідачка ОСОБА_2 цього ж дня ознайомилася із вказаним рішенням та зобовязалася залишити територію України не пізніше10 вересня 2017 року (а.с.10).

В подальшому, постановою завідувача Вижницького РС УДМС від 01 листопада 2017 року відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення порядку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України за ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.(а.с.8-9).

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону).

Проте, в ході здійснення контролю за виконанням іноземцями рішень про примусове повернення з України працівниками Вижницького районного сектору УДМС у Чернівецькій області було встановлено, що відповідачка не виконала рішення про примусове повернення її з території України від 01 листопада 2017 року і знаходиться на території України незаконно, чим порушила встановлені правила перебування іноземців на території України (а.с.11,12).

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як було встановлено судом, громадянка ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 незаконно з 12 жовтня 2003 року перебуває на території України і з того часу більше її не покидала, таким чином вона своїми діями порушила вимоги п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150, проживаючи в Україні понад 90 днів протягом 180, що в свою чергу веде до порушення вимог п.3 ст.9 та п.15 ст.4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачка самостійно у чітко визначені терміни рішення про примусове повернення не виконала, територію України не покинула і надалі нелегально знаходиться в Україні, то, відповідно до ч.1 ст.30 Закону вона підлягає примусовому видворенню за межі території України.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідачки відсутні.

Не підлягає видворенню особа, якщо така підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.31 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Однак, судом не встановлено обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідачки реальну загрозу її життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідачки з території України в країну її походження.

Згідно роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Враховуючи зазначені вище обставини справи з посиланням на докази, суд вважає, що позов Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області є обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.15, ст.16, Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та керуючись ст.ст.2,6,9,12,14,158,159,160,161,162,183-5 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області до громадянки ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 про примусове видворення з території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд Першотравневий районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_5 О. Б.