Справа № 213/1284/17(2-а/213/37/17)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 213/1284/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інгулецького районного центру зайнятості м. Кривого Рогу

на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року

у справі №213/1284/17

за позовом Інгулецького районного центру зайнятості м. Кривого Рогу

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Інгулецький районний центр зайнятості м. Кривого Рогу звернувся у Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконними дій щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 24 березня 2017 року ВП №51455520 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 березня 2017 року ВП №53656888, та їх скасування.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інгулецький районний центр зайнятості м. Кривого Рогу подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області подало письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви від 15 червня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16 червня 2016 року ВП №51455520 з виконання виконавчого листа №213/772/14-а, виданого 05 травня 2016 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобовязання Інгулецький районний центр зайнятості м. Кривого Рогу вчинити по відновленню статусу ОСОБА_2 як безробітної з 15 листопада 2013 року, внести в систему ЄІАС центру надані останньою своєчасно довідки з подальшим перерахунком належної їй допомоги по безробіттю відповідно до вказаних довідок. Строк добровільного виконання боржником рішення встановлено до 23 червня 2016 року (а.с. 10-11).

04 липня 2016 року Інгулецьким районним центром зайнятості м. Кривого Рогу направлено до відповідача заяву про закінчення виконавчого провадження №51455520 у звязку з добровільним виконанням рішення суду на підставі пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що центром зайнятості виконано рішення в повному обсязі в добровільному порядку. До заяви додано підтверджуючи документи про виконання рішення (а.с. 12-14).

Разом з тим, 19 липня 2016 року відповідачем винесено вимогу №10555 про виконання позивачем вимог виконавчого листа Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 213/772/14-а, виданого 05 травня 2016 року, в повному обсязі, тобто з урахуванням та дотриманням викладеної резолютивної частини даного виконавчого документу та пояснень стягувача від 16 липня 2016 року. Встановлено триденний строк з моменту отримання даної вимоги для надання до відділу примусового виконання рішень інформації про заходи, які здійснено боржником, спрямовані на виконання вимог вищезазначеного виконавчого листа з наданням документів, які б підтверджували факт його виконання в повному обсязі (а.с. 15-16).

20 липня 2016 року позивачем направлено на адресу відповідача лист від 19 липня 2016 року №481 з проханням звернутись до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою щодо отримання розяснення виконання абзацу четвертого резолютивної частини постанови від 24 липня 2014 року (а.с. 114-115).

28 липня 2016 року державним виконавцем зупинено виконавче провадження №51455520 на підставі пункту 1 частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі зверненням до суду із заявою про розяснення рішення (а.с. 116-118).

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року у справі №213/772/14-а розяснено четвертий абзац резолютивної частини постанови, а саме зазначено, що Інгулецький районний центр зайнятості м. Кривого Рогу зобовязано вчинити дії по відновленню статусу ОСОБА_2 як безробітної з 15 листопада 2013 року, внести в систему ЄІАС центру надані останньою своєчасно довідки з подальшим перерахунком належної їй допомоги по безробіттю відповідно до вказаних довідок, а саме по 20 червня 2014 року (а.с. 18-21).

Листом від 10 лютого 2017 року за №72 Інгулецьким районним центром зайнятості м. Кривого Рогу сповіщено відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та стягувача - ОСОБА_2 про намір в добровільному порядку виконати рішення суду в повному обсязі до набрання ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року законної сили (а.с. 119-120).

28 лютого 2017 року державним виконавцем винесено вимогу №02/30/2035 про виконання позивачем вимог виконавчого листа Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №213/772/14-а, виданого 05 травня 2016 року, в повному обсязі, з урахуванням та дотриманням викладеної резолютивної частини даного виконавчого документу та ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по даній справі від 11 січня 2017 року. Встановлено триденний строк з моменту отримання даної вимоги для надання до відділу примусового виконання рішень інформації про заходи, які було здійснено боржником, спрямовані на виконання вимог вищезазначеного виконавчого листа з наданням документів, які б підтверджували факт його виконання в повному обсязі (а.с. 109-110).

Листом від 02 березня 2017 року позивачем сповіщено відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та стягувача - ОСОБА_2 про виконання в повному обсязі постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2014 року з урахуванням розяснень щодо остаточної дати нарахування допомоги по безробіттю ОСОБА_2. Виконання рішення підтверджується, також, заявою стягувача від 28 лютого 2017 року та заявою на видачу готівки від 24 лютого 2017 року (а.с. 26, 104-105).

24 березня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 поновлено виконавче провадження на підставі стаття 35 Закону України «Про виконавче провадження» та, у звязку з фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом за заявою стягувача, виконавче провадження закінчено, а також виділено в окремі виконавчі провадження постанову від 24 березня 2017 року ВП№51455520 про стягнення виконавчого збору та від 24 березня 2017 року ВП№51455520 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (а.с. 28-29).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 27 березня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови від 24 березня 2017 року №51455520 про стягнення з Інгулецького районного центру зайнятості м. Кривого Рогу виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн. (а.с. 33-34).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №213/772/14-а, виданого 05 травня 2016 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вжито заходи примусового виконання рішення, а саме винесено вимогу від 19 липня 2016 року, у звязку з чим з боржника має бути стягнуто виконавчий збір.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Згідно з статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених законом, та є обовязковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами звязку або вручається виконавцем особі, яка зобовязана вчинити дії.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

При цьому необхідно зазначити, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження у звязку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Також, відповідно до частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що ним добровільно виконано рішення суду щодо зобовязання Інгулецький районний центр зайнятості м. Кривого Рогу вчинити по відновленню статусу ОСОБА_2 як безробітної з 15 листопада 2013 року, внести в систему ЄІАС центру надані останньою своєчасно довідки з подальшим перерахунком належної їй допомоги по безробіттю відповідно до вказаних довідок, з урахуванням розяснень щодо остаточної дати нарахування допомоги по безробіттю ОСОБА_2, що підтверджується, зокрема, заявою на видачу готівки від 24 лютого 2017 року.

В свою чергу, згідно з пунктом 9 частини 1, частини 2 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, боржнику, який не бажає нести відповідальність у вигляді сплати виконавчого збору за відкриття виконавчого провадження, слід виконувати судове рішення добровільно та самостійно до відкриття виконавчого провадження. У такому випадку виконавчий збір не стягується після встановлення факту виконання до відкриття виконавчого провадження на підставі частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Інгулецького районного центру зайнятості м. Кривого Рогу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інгулецького районного центру зайнятості м. Кривого Рогу залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим