Справа № 265/3709/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Щербіна А. В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року справа №265/3709/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Терзі Д.А.,

за участю: позивача не зявився,

представника відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 2470/08 від 15.11.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2017 року у справі № 265/3709/17 за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач, заявник) звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі відповідач, Управління) про визнання дій протиправними та зобовязання перевести її на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року (а.с.1-3).

Позивач 10 серпня 2017 року уточнив позовні вимоги та просив суд визнати протиправними дії Управління, які полягають у відмові у переведенні її з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та зобовязати перевести її на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року (а.с.114).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2017 року у справі № 265/3709/17 позовні вимоги задоволені, визнані протиправними дії Управління, які полягають у відмові ОСОБА_3 у переведенні з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, №3723-ХІІ, зобовязано Управління пенсію ОСОБА_3, яка призначена відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перевести на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року (а.с.190-194).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що позивач не має права на перерахунок пенсії як державному службовцю, оскільки посада судді не відноситься до посад державної служби. Зазначає, що для отримання пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» необхідно відпрацювати на посаді державної служби не менш як 20 років, проте позивач відпрацював лише 12 років, 07 місяців, 20 днів (а.с.98-101).

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилась, надала заперечення на апеляційну скаргу, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, справу розглядати за її відсутністю.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг та наданих заперечень, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області та з 28 липня 2015 року їй нараховано пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», проте виплата пенсії не проводиться (а.с.4-10).

Відповідач, Лівобережне обєднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивач 14 липня 2016 року звернулася до Управління із заявою про переведення її пенсії на пенсію держслужбовця, проте 27 серпня 2016 року отримала відмову.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 вересня 2016 року у справі № 265/5235/16-а за позовом ОСОБА_3 до Управління в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позов задоволено у повному обсязі. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, які полягають у відмові ОСОБА_3 у переведенні з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, № 3723-ХІІ - протиправними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області пенсію ОСОБА_3, яка призначена відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перевести на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, № 3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 26 вересня 2016 року у справі № 265/5235/16-а змінено, а саме - абзац третій постанови змінено і викладено в наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзеському районі м. Маріуполя Донецької області розглянути заяву ОСОБА_3 від 14 липня 2016 року про перевід пенсії». В решті постанову залишено без змін.

При цьому, в мотивувальній частині постанови апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач при розгляді заяви про переведення пенсії від 14 липня 2016 року порушив норми матеріального права, а саме - не запропонував позивачці надати довідку про складові заробітної плати, яка б відповідала вимогам Постанови правління Пенсійного фонду України № 15-1.

Разом з цим, рішенням Управління від 15 березня 2017 року № 3218/2219/1 (повторна реєстрація № 1834/03 від 25.04.2017 року) їй відмовлено у задоволені заяви від 14 липня 2016 року про переведення пенсії, із посиланням на те, що надана позивачем довідка про складові заробітної плати від 08 липня 2016 року № 3.5-12/95/2016 не відповідала вимогам постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року № 15-1. У свою чергу, довідка про складові заробітної плати за формою у відповідності до норм законодавства, була надана заявником після спливу десяти днів з дня звернення, тобто 03 жовтня 2016 року.

Суть спірних правовідносин у правомірності відмови Управлінням у призначенні пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV жінки, які народились в період з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року мають право на призначення пенсії за віком по досягненню 57 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

З матеріалів справи вбачається, що позивач народилася 27 липня 1958 року, отже досягла пенсійного віку 28 липня 2015 року.

Пенсійне забезпечення державних службовців на час досягнення нею пенсійного віку регулювалось статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У звязку з тим, що законодавець до 01 червня 2015 року не визначився із призначенням пенсій, зокрема, і спеціальних, з 01 червня 2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначались.

Разом з цим, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень визнано такими, що втратили чинність, зокрема: 1) Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, законодавець з 01 травня 2016 року фактично відновив дію статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ із зауваженням до кола осіб, визначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII та вона діє у новій редакції.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, в редакції на час звернення позивача про переведення на пенсію держслужбовця, державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 889- VIII займають посади державної служби та мають не менш 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 цього Закону та актами Кабінету міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до цієї статті у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки ІНФОРМАЦІЯ_2 і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Перелік посад державної служби, які обіймали особи державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723, визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII), яка діяла на час досягнення позивачем пенсійного віку.

За приписами частин 1, 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби», цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, зокрема, на посадах суддів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229 затверджений новий Порядок обчислення стажу державної служби, яким стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» та до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

З 17 листопада 2003 року позивач перебуває на посаді судді, отже є держслужбовцем, має страховий стаж 41 рік, з них понад 13 років держслужбовця, з 28 липня 2015 року досягла пенсійного віку та на день набрання чинності Законом № 889-VIII (станом на 01.05.2016 року) займає посаду державної служби (вимоги п. 10 Прикінцевих та перехідних положень).

Отже, позивач як державний службовець, яка на день набрання чинності Законом № 889-VIII займає посаду державної служби, проте не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункти 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII).

З системного аналізу наведених норм права та дослідження фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, у звязку з чим постанова Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2017 року у справі № 265/3709/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувану постанову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 122-1, 163, 184, 185, 186, 195,196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2017 року у справі № 265/3709/17 задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2017 року у справі № 265/3709/17 за позовом ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Лівобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання перевести її на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 листопада 2017 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 23 листопада 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дати складання її в повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4