Справа № 362/3859/17
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа362/3859/17
Провадження 2-а/362/270/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р. року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корнієнка С.В.,

при секретарі Лагута І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати діяння ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати йому пенсії з урахуванням обмеження неправомірними та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, утриматися від порушення прав щодо обмеження його пенсії встановленим максимальним розміром 10740 грн. та здійснити виплату щомісячної пенсії без обмеження її розміру, у відповідності до нарахованої суми пенсії 14718 грн. 44 коп., з часу введення обмеження, з 08.07.2011р.

В обгрунтування вимог посилався на те, що він пенсіонер, інвалід війни II групи, перебуває на пенсійному обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 30.07.2002 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р., № 2262-ХІІ.

Станом на 30.06.2017р. розмір пенсії складає 14718 грн. 44 коп.. Даний розмір пенсії з усіма підвищеннями, надбавками та доплатами, вже був встановлений до встановленого Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011року, № 3668-УІ(в редакції Закону України № 911 -VIII від 24.12.2015р.) та Законом України № 1774-УІІІ від 06.12.2016р. обмеження, у розмірі 10740 грн. Даний факт підтверджується розрахунком моєї пенсії Відповідачем, який вказаний у відповіді Відповідача від 03.07.2017р.. № 15487/03/М-1367.

Відповідач посилається на вищевказані закони, як на підставу для обмеження розміру виплати пенсії позивача.

З даною правовою позицією позивач не згоден, оскільки п. 2 прикінцевих та перехідних положень вищевказаного закону (Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011, № 3668-УІ(в редакції Закону України № 911-УІІІ від 24.12.2015р.) та Закон України № 1774-УІП від 06.12.2016р.) встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання чинності цим Законом. З наданих до суду розрахунків пенсії, яку здійснював Відповідач вбачається, що пенсія була призначена до набрання чинності вищевказаних законів.

На даний час, Відповідач виплачує позивачу пенсію з урахуванням встановленого, вищевказаними законами, обмеження - 10740 грн.

Позивач вважає, що відповідач порушує його права, які встановлені ст. 58 Конституції України, де зазначено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач до суду не зявився. По день,час та місце слухання справи був повідомлений належним чином,причину неявки до суду не повідомив.

Заслухавши позивача,дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління та отримує пенсію за вислугу строків служби з 30.02.2002 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», № 2262 від 09.04.1992 року.

Станом на 30.06.2017 року розмір пенсії з усіма підвищеннями т, надбавками та доплатами позивача складав 14 718,44 коп.

Листом від 03.07.2017 року № 15487/03/м-1367 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що відповідно до статті 2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ (в редакції ЗУ від 06.12.2016 № 1774 -VІІІ) максимальний розмір пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших виплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до Закону, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017р. максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категорія осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), зокрема, призначених (перерахованих) відповідно до Закону, не може перевищувати 10 740 грн.

Так, згідно ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 13.11.2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частини перша, друга, п'ята статті 17 Основного Закону України).

Особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційний Суд України стверджував, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Також, рішенням Конституційного Суду України у справі за № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; перше речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", ЗУ «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

В даному рішенні також зазначено і те, що положення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Посилання відповідача на ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з огляду на висновки які зробив Конституційний Суд України по суті таких обмежень, суд також вважає хибним, оскільки найвищу юридичну силу має Конституція України.

Окрім того, згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» такі обмеження визначені з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", стаття 43 якого визнана Конституційним Судом України не конституційною.

Крім того, згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні виплати пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 8, 19, 22, 58, 64, 124, 150 Конституції України, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та керуючись ст.ст. 2, 6-10, 14, 17, 69, 71, 104, 105, 158-162,183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування до розміру пенсії ОСОБА_1 обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого Законом України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Зобовязати Відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, утриматися від порушення моїх прав щодо обмеження моєї пенсії встановленим максимальним розміром 10740 грн. та здійснити виплату мені щомісячної пенсії без обмеження її розміру, у відповідності до нарахованої суми пенсії 14718 грн. 44 коп., з часу введення обмеження, з 08.07.2011р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.