Справа № 826/2852/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 листопада 2017 року м. Київ № 826/2852/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Катющенка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут", третя особа - Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача в особі експерта ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» ОСОБА_2 щодо зобов'язання його розпочати та здійснювати процес переобладнання, надавати фото процесу переобладнання та протоколу випробування гальмівної системи транспортного засобу;

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» щодо недодержання пунктів 6 та 7 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2010 № 607, та недодержання пунктів 3.5, 3.6, 4.1, 7.4.1, 7.4.2 Порядку надання послуг ДП «ДержавтотрнасНДІпроект» з науково-технічної експертизи щодо погодження можливості переобладнання колісних транспортних засобів та їхніх складових частин, затвердженого наказом директора ДП «ДержавтотрнасНДІпроект».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, відмовлено в задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зобов'язання розпочати та здійснювати процес переобладнання, надавати фото процесу переобладнання та протоколу випробування гальмівної системи транспортного засобу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно недодержання ним пунктів 6 та 7 Порядку №607 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Іншою ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача відносно недодержання ним пунктів 3.5, 3.6, 4.1, 7.4.1, 7.4.2 Порядку №35, оскільки справу в цій частині не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2015 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача відносно недодержання ним пунктів 3.5, 3.6, 4.1, 7.4.1, 7.4.2 Порядку №35, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача відносно недодержання пунктів 3.5, 3.6, 4.1, 7.4.1, 7.4.2 Порядку №35 під час розгляду заявки ОСОБА_1 від 29 серпня 2013 року №408175 та додатку до неї від 2 вересня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2017 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2016 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Вищий адміністративний суд зазначив, що вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди не встановили, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, та чи пред'явлено позов з дотриманням встановленого процесуальним законом строку, враховуючи при цьому, що заявку про погодження переобладнання транспортного засобу та додаток до неї надіслані відповідачу 29 серпня 2013 року та 2 вересня 2013 року відповідно, тоді як позов подано 20 лютого 2015 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 жовтня 2017 року прийнято адміністративну справу № 826/2852/15 до свого провадження, призначено справу до судового розгляду у судове засідання та запропоновано позивачу подати до суду письмові пояснення з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні 24 жовтня 2017 року позивач подав суду письмове клопотання, у якому просив визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач зазначив, що перебував у стані безпорадності та не міг поцікавитись рухом його заявки від 29.08.2013, оскільки був змушений покинути своє житло та вивезти свою сім'ю з тимчасово непідконтрольної території - м. Донецьк. Також зазначив, що жодних повідомлень та відповідей про розгляд заявки або відмову у її розгляді від відповідача з часу подання його заявки від 29.08.2013 та додатку від 02.09.2013 йому не надходило, і у період з 02.09.2013 до 18.12.2014 він вважав, що його заявка розглянута відповідно до принципу мовчазної згоди. Стверджував, що про порушення своїх прав дізнався лише 18.12.2014 під час ознайомлення з матеріалами проведення НТЕ ПЕ у приміщенні ДП «ДержавтотрансНДІПроект», про що свідчить його заява, яка міститься у матеріалах справи. Пояснив, що намагався вирішити спір у досудовому порядку, і після отримання від відповідача відповіді на скаргу від 26.01.2015 протягом місяця подав даний адміністративний позов.

Представники відповідача у судовому засіданні 24 жовтня 2017 року просили суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Пояснили, що про процедуру організації та порядок надання послуг ДП «ДержавтотрансНДІПроект» позивачеві було достовірно відомо з дня опублікування Порядку № 35. На підтвердження своїх доводів представниками відповідача надано суду довідку від 23.10.2017 № 1.13-14/697, метаданні з сайту ДП «ДержавтотрансНДІПроект» та скріншот сторінки сайту ДП «ДержавтотрансНДІПроект». Крім того, зазначили, що позивачу достеменно було відомо про строки та порядок розгляду його заявки, оскільки останній самостійно зазначав про такі строки у позовній заяві. Також зазначали, що позивачу не надавався рахунок на оплату послуг, що додатково підтверджує пропущення позивачем строків звернення до суду.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому засіданні 24.10.2017 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, що 29 серпня 2013 року ОСОБА_1 засобами електронного зв'язку подав до ДП «ДержавтотрнасНДІПроект» заявку на проведення науково-технічної експертизи та надання висновку щодо погодження можливості переобладнання транспортного засобу ГАЗ 20А, а саме: переобладнання двигуна (силового агрегату) з бензинового агрегату ГАЗ 20А на дизельний агрегат Mercedes-Benz.

Заявка прийнята та зареєстрована ДП «ДержавтотрнасНДІпроект» цього ж дня за номером 408175.

2 вересня 2013 року позивач засобами електронного зв'язку подав додаток до заявки №408175, в якій збільшив обсяг переобладнання автомобіля, додавши заміну основи двигуна (дна Т/З) з опорними чашками та мостами т/з ГАЗ 20А на аналогічні вузли від т/з Mercedes-Benz.

Відповідно до пункту 3.1 Порядку №35 підставою для надання послуг з науково-технічної експертизи щодо погодження можливості переобладнання колісних транспортних засобів та їхніх складових частин (далі - НТЕ ПЕ) є заявка замовника.

Згідно з пунктами 3.3 та 3.4 Порядку №35 після отримання заявки замовника щодо неї виконавцем (ДП «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут») приймається рішення, а саме: здійснюється її розгляд, накладається резолюція уповноваженої особи з призначенням експерта, виконується реєстрація заявки та оформлюється справа. Експерт аналізує надані замовником документи, з'ясовує достатність інформації стосовно предмету переобладнання, визначає методи експортування.

У випадку, коли експертом в результаті дій за пунктом 3.4 цього Порядку встановлено необхідність отримання додаткової інформації замовником стосовно заявленого переобладнання виконавець повідомляє про це замовника (письмово, усно, телефоном, факсом, електронною поштою тощо) і робить запис в справі про зміст і дату такого повідомлення (пункт 3.5 Порядку №35).

Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 Порядку №35 за результатами виконання дій, вказаних у пунктах 3.4 та 3.5 Порядку, експерт передає замовнику рахунок на оплату із зазначеною сумою. Висновок НТЕ виконавець оформляє після отримання необхідних виконавцю документів та оплати послуг НТЕ ПЕ Замовником у повному обсязі.

Термін розгляду заявки Виконавцем та прийняття рішення по ній не повинен перевищувати 5 робочих днів з дня її надходження (пункт 4.1 Порядку №35).

У позовній заяві, обґрунтовуючи недотримання відповідачем пунктів 3.5, 3.6, 4.1, 7.4.1, 7.4.2 Порядку №35, ОСОБА_1 зазначає, що граничний строк розгляду його заявки, з урахуванням додатку від 02.09.2013, сплинув 06.09.2013 та 13.09.2013.

Також позивач зазначає, що про порушення свого права дізнався лише 18 грудня 2014 року після ознайомлення з матеріалами справи за його заявкою №408175. Крім того, у клопотанні про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними позивач зазначив, що вважав, що його заявка розглянута за принципом мовчазної згоди.

Суд критично оцінює наведені доводи позивача, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач обізнаний як з Порядком надання послуг ДП «ДержавтотрнасНДІпроект» з науково-технічної експертизи, так і строками, встановленими вказаним Порядком. При цьому вказаним Порядком не передбачено ні застосування принципу мовчазної згоди при розгляді заявок замовників, ні процедури досудового врегулювання спору.

Самостійно зазначаючи у позовній заяві, що строк розгляду його заявок сплинув 06.09.2013 та 13.09.2013, позивач до суду з даним позовом звернувся лише 20.02.2015.

При цьому, і у заяві про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що відповідно до пункту 4.1. Порядку термін розгляду заявки виконавцем та прийняття рішення по ній не повинен перевищувати 5 робочих днів з дня її надходження.

Суд зазначає, що бездіяльність може вважатися вчиненою в останній день строку, у який мала бути, але не була вчинена відповідна дія.

За таких обставин, позивач з даним позовом повинен був звернутися до суду у строк, принаймні, до 13 березня 2014 року включно, а звернувся останній, як зазначалось вище, лише 20.02.2015.

З приводу доводів позивача про неможливість своєчасно оскаржити дії та бездіяльність відповідача у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на сході України, де зареєстрований позивач, суд зазначає наступне.

Загальновідомою є обставина, що про початок антитерористичної операції в Україні проголошено у квітні 2014 року, тобто, вже після спливу строку звернення позивача до суду з даним позовом. А тому суд вважає, що у даному випадку вказані причини не можуть вважатись поважними для визнання причин пропуску строку звернення до суду.

Крім того, указаним доводам позивача вже надана оцінка Київським апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 15.06.2015 у даній справі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до суду з даним позовом позивачем не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.12.2014 у справі № 727/9121/14-ц за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль, що додатково свідчить про можливість позивача звернутися і з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з частиною другою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Частиною третьою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також те, що зазначені позивачем причини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду у даному випадку, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, позаяк з даним позовом останній звернувся лише 25 лютого 2015 року (згідно відмітки служби діловодства суду), підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду судом не встановлено, з огляду на що позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут", третя особа - Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, - підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 128, 155, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут", третя особа - Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при Міністерстві внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко