Справа № 826/13221/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2017 року № 826/13221/17

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР»

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулося до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР», що знаходяться в банку.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР» має податковий борг в розмірі 3 340 296, 23 грн., проте у платника податків недостатньо майна для погашення суми податкового боргу, що є підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав. Відповідачу надсилалася ухвала суду та повістка про виклик за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте кореспонденція суду повернулася з відміткою працівника пошти, що юридичну особу не розшукано.

За правилами, встановленими пунктом 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферзь АМП" є юридичною особою та перебуває на обліку як платник податків, ідентифікаційний код юридичної особи: 38886555, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21.

Згідно з розрахунком податкового боргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферзь АМП" має податковий борг у розмірі 3 340 296, 23 грн., з яких: по податку на прибуток приватних підприємств 1 628 101,35 грн. (основний платіж - 825 200,72 грн., штрафні (фінансові) санкції - 206 513 грн., пеня - 596 387, 63 грн.), по податку на додану вартість 1 712 194, 88 грн. (основний платіж - 917 076, 44 грн., штрафні (фінансові) санкції - 458 919 грн., пеня - 336 199,44 грн.). Вказаний податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень № та № .

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР» не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 31 липня 2015 року № та № , оскаржило їх в судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2016 року у справі № 826/19258/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 2 березня 2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Проте, відповідачем не сплачено узгоджену суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість.

Статтею 129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно розрахунку податкового боргу, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферзь АМП" обліковується пеня в розмірі 596 387,63 грн. за несвоєчасну сплату податку на прибуток приватних підприємств та 336 199,44 грн. за несвоєчасну сплату податку на додану вартість.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств з урахуванням пені складає 3 340 296,23 грн.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Позивачем, з метою стягнення податкового боргу направлено відповідачу податкову вимогу від 24 квітня 2017 року № 5757-17.

Згідно статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Вказана вимога направлялася на адресу юридичної особи, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте кореспонденція повернулася з відміткою працівника пошти, що юридичну особу не розшукано.

Відповідно до статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2017 року позивачем прийнято рішення № 5757-17 про опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР» у податкову заставу.

Відповідно до підпункту 20.1.33. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пунктів 94.3, 94.4, 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним.

Згідно пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Наведені вище норми законодавства, яким регулюється підстави і порядок накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться у банку, визначають обов'язкові обставини, з якими законодавець пов'язує виникнення права податкового органу на звернення до суду із даними вимогами. Так, на виконання покладених на нього функцій з огляду на положення підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковий орган уповноважений на звернення до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться у банку за умови наявності у платника податків податкового боргу, узгодженого у встановленому законодавством порядку та відсутності у останнього майна, за рахунок якого такий борг може бути погашений та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

При цьому, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених главою 9 Податкового кодексу України, які слід вжити податковому органу з метою забезпечення виконання платником податків свої зобов'язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов'язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

На підтвердження факту відсутності у платника податків майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

З огляду на встановлені судом обставини, що свідчать про наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 3 340 296, 23 грн. та відсутність майна, за рахунок якого може бути погашена заборгованість, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити повністю.

2. Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в установі банку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферзь АМР» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, ), з метою погашення податкового боргу в розмірі 3 340 296 (три мільйони триста сорок тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 23 коп., а саме:

р/р 2749, МФО 320649 у філії "Розрахунковий центр" ПАТ КБ "Привтабанк";

р/р 5737, МФО 899998 у Казначействі України.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева