Справа № 234/3246/17
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Київ К/800/20121/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Загороднього А.Ф.,

Штульман І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - Управління) на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 3 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про: визнання неправомірною відмову Управління щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язання Управління провести з 22 грудня 2016 року перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з наявного стажу роботи 29 років 6 місяців 7 днів в розмірі 90 відсотків грошового утримання за останньою посадою судді апеляційного суду Донецької області, без обмеження граничним розміром; зобов'язання відповідача виплатити недоплачене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з дня його нарахування, тобто з 22 грудня 2016 року.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 3 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 Зобов'язано Управління провести ОСОБА_3 з 1 січня 2017 року перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з наявного стажу роботи 29 років 06 місяців 07 днів в розмірі 90% грошового утримання за останньою посадою судді апеляційного суду Донецкої області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зобов'язати Управління сплатити ОСОБА_3 недоплачене щомісячне грошове утримання судді у відставці з дня його нарахування, тобто з 1 січня 2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що на підставі рішення Вищої ради юстиції від 19 грудня 2016 року ОСОБА_3 звільнена з посади судді апеляційного суду Донецької області, у зв'язку із поданням заяви про відставку на підставі ст.ст.29,116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

22 грудня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи ОСОБА_3 станом на 21 грудня 2016 року складає 29 років 06 місяців 07 днів, з яких: стаж роботи стажистом прокуратури м. Єнакієве Донецької області з 16.06.1987 року по 31.05.1988 року 00 років, 11 місяців 16 днів; стаж роботи помічником,старшим помічником прокурора м. Краматорська Донецької області з 01.06.1988 по 15.05.1996 року - 07 років 11 місяців 15 днів; стаж роботи суддею, заступником голови, головою Краматорського міського суду з 16.05.1996 року по 02.04.2012 року 15 років10 місяці 17 днів; стаж роботи суддею апеляційного суду міста Києва з 03.04.2012 року по 28.05.2013 року 01 років 01 місяці 26 днів; стаж роботи суддею, головою Апеляційного суду Донецької області з 29.05.2013 року по 21.12.2016 року 03 років 06 місяці 23 днів.

Листом відповідача від 8 лютого 2017 року позивачу було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку стажу роботи 29 років 06 місяців 07 днів. Управлінням відмовлено зарахувати до стажу судді період з 16.06.1987року - 31.05.1988 року роботи позивача на посаді стажиста прокуратури м. Єнакієве Донецької області та період з 01.06.1988 року - 15.05.1996 року, роботи позивача на посаді помічника, старшого помічника прокурора м. Краматорська Донецької області.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Для визначення стажу роботи на посаді судді (який отримав статус судді до 30.07.2010 року) для отримання права на відставку та для отримання довічного грошового утримання слід керуватися пунктом 11 розділу XIII «;Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України «Про статус суддів» (Закон втратив чинність 30 липня 2010 року; стаття 43 Закону України «Про статус суддів» втратила чинність 01.01.2011 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів». При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до статей 129, 130 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положеннями частини шостої статті 44 Закону України «Про статус суддів».

Пункт 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (редакція до 25.03.2015 року) передбачає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 липня 2016 року.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6статті 47 вказаного Закону).

Конституційний Суд України в рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах положення Закону, які призводять до звуження прав судді, а саме, до зменшення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Наведене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10.07.1998 року, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і, таким чином, вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

Відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI(в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового утримання збільшується на 2%, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідач протиправно відмовив позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді з 80% на 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, не зарахувавши до стажу роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період роботи на посаді стажера, помічника та старшого помічника прокурора.

Враховуючи викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, тому підстав до їх скасування чи зміни немає.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 3 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

А.Ф. Загородній

І.В. Штульман