Справа № 808/935/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 рокусправа № 808/935/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі №808/935/16 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №008-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року задоволено адміністративний позов.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадиров В.В. звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, відмовивши у задоволенні позовних вимог. Апелянт вказує, що нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, укладених між Банком і позивачем 17.02.2015 року полягає у тому, що залучення коштів відбулося шляхом переказу коштів від ОСОБА_4 з її власного рахунку на вклад (депозит) позивача. Така операція свідчить про намагання ОСОБА_4 зменшити ризики щодо незадоволення кредиторських вимог у випадку ліквідації Банку. Крім того, зазначені банківські операції були здійснені в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних». Цією Постановою Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено право поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Зважаючи на те, що Постанова була доведена до відома Банку лише 15.01.2015 року, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року. Також зарахування коштів з рахунку ОСОБА_4 на рахунок позивача відбулось в порушення пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», яким встановлена заборона на зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи. Постанова Правління Національного банку України № 365 від 16.09.2013 року також допускає надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Зазначені обставини, на думку відповідача, є беззаперечним підтвердженням нікчемності договору банківського вкладу позивача та правомірності відмови Уповноваженої особи по застосуванню наслідків нікчемності договору.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, як законну, обґрунтовану, прийняту з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Банк віднесено до категорії неплатоспроможних постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року та запроваджено з 03.03.2015 року тимчасову адміністрацію. Повноваження Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Банку щодо здійснення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним і пріоритетним у спірних правовідносинах.

У судовому засіданні представник відповідача - Страшко Л.В. (довіреність від 28.08.2017 року) підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень, у судове засідання не прибули.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 17.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» (банк) та позивачем (вкладник) укладено договір №008-07977-170215 банківського вкладу «Найкращий» у доларах США, предметом якого є залучення грошових коштів в сумі 7000 доларів США на вкладний (депозитний) рахунок на строк до 19.03.2015 року (а.с.8). Додатковою угодою №1 до договору №008-07977-170215 від 17.02.2015 року сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 договору в наступній редакції: «Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору…» (а.с.9).

На виконання вказаного умов договору відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №46005678 від 17.02.2015 року кошти в сумі 7000 доларів США надійшли на рахунок ОСОБА_2 шляхом перерахування з відкритого в ПАТ «Дельта Банк» поточного рахунку іншої особи ОСОБА_4 - резидента (а.с.10).

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року до 02.09.2015 року включно.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 року строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015 року.

Протоколом від 15.09.2015 року засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" № 408 від 29.05.2015 року, затверджено результати перевірки якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та перелік відповідних правочинів викладено в додатку № 1 до вказаного протоколу. Також відповідно до зазначеного протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладні рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №664 від 02.10.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015 року «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Листом №05-3056579 від 05.08.2015 року АТ «Дельта Банк», позивачу повідомлено, що за рахунками, відкритими на його ім'я в Банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації. Наразі здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на її ім'я в Банку (а.с.12).

Також, листом №8821/1986 від 23.09.2015 року АТ «Дельта Банк», повідомило позивача про те, що договір №008-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладений між АТ «Дельта Банк» та позивачем, є нікчемним, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.14).

13 жовтня 2015 року позивач звернулась до відповідача із заяву (вх. №3109893 від 13.10.2015 року) та повідомила, що вона зверталась до Банка-агента для отримання відшкодування грошових коштів, але їй було відмовлено внаслідок відсутності у реєстрах вкладників для виплат відшкодувань. У зв'язку з чим просила надати інформацію щодо невиплати відшкодування

29 жовтня 2015 року позивач знову звернулась до відповідача з кредиторською вимогою про визнання себе кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за двома договорами між нею та АТ «Дельта Банк» та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів. Належні до виплати кошти просила перерахувати на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» (а.с.18).

Листом №05-3109893 від 12.11.2015 року позивачу повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №008-07977-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та позивачем, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та що, відповідно, інформацію щодо вищезазначеного договору не включено до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с.19).

15 січня 2016 року позивач черговий раз звернулась до відповідача з заявою (вх.№3222966), згідно якої просила терміново розібратися та внести 7000 доларів США до загальної суми її кредиторських вимог. До заяви надано виписку по основному рахунку від 13.10.2015 року, з якої вбачається, що відповідна сума обліковується на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Дельта Банк» (а.с.20).

Листом АТ «Дельта Банк» №05-3222966 від 12.02.2016 позивачу повторно повідомлено, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, договір №008-07977-170215 від 17.02.2015 визнано нікчемним, у зв'язку з чим інформацію щодо нього не було включено до акцептованого реєстру кредиторів АТ «Дельта Банк» (а.с.21).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на одержання суми коштів під час дії тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» у розмірі вкладу. Висновки, якими Уповноважена особа Фонду обґрунтовує правомірність визнання правочину нікчемним, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; призначає працівників, до повноважень яких належить проведення моніторингу стану дотримання банком вимог порядку формування та ведення баз даних про вкладників, проведення банком банківських операцій, у тому числі збір інформації та копій документів, необхідних для підготовки проекту плану врегулювання, забезпечення проведення оцінки активів банку в порядку, встановленому Фондом (у тому числі заборгованості за кредитами перед банком, наявності та вартості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами, заборгованості за цінними паперами, що є у власності банку, вимог банку до клієнта за списаною безнадійною заборгованістю та наявності і вартості забезпечення виконання зобов'язань за такою заборгованістю тощо); приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами відповідно до цього Закону та затверджує реєстри відшкодувань вкладникам у порядку та у черговості, що встановлені нормативно-правовими актами Фонду; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб; встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад власником істотної участі банку; за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах; розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Статтею 27 зазначеного Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною другою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; видає накази та розпорядження, дає доручення, обов'язкові до виконання працівниками банку; звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.

Статтею 27 зазначеного Закону визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку рахунків вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку рахунків вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16.09.2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності до договорів банківських вкладів (депозитів) згідно переліку, в тому числі до договору банківського вкладу (депозиту) №008-07977-170215 від 17.02.2015 року та визнано його нікчемним на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме через те, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок іншою фізичною особою з метою створення штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування коштів за рахунок держави.

Підставою для прийняття зазначеного наказу передувало прийняття Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної за наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» №408 від 29.05.2015 року, рішення про затвердження перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». До зазначеного переліку правочинів увійшов і договір, укладених між позивачем та банком.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Отже, право приймати накази щодо віднесення правочинів до нікчемних Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію банку надано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 5 статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Підставою для віднесення правочинів, вчинених від імені позивача, до категорії нікчемних є те, що на момент укладення договору банківського вкладу №008-07977-170215 від 17.02.2015 року та перерахування на цей рахунок коштів банк уже не міг виконати взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів позивачці і, тим більше, щодо виплати відсотків за договором банківського вкладу, оскільки фінансовий стан банку вже не мав таких можливостей.

Колегія суддів вважає, що зазначена уповноваженою особою Фонду підстава для віднесення до нікчемного укладеного між позивачем та банком договору є правомірною, ґрунтується на вимогах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на інших нормах чинного законодавства України.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний право чин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вбачається із постанови Правління Національного банку України №692/БТ від 30 жовтня 2014 року, Національним Банком України вказано, що ПАТ «Дельта Банк» здійснює ризикову діяльність, що загрожує інтересам вкладників і кредиторів Банку, а тому НБУ прийняв рішення про віднесення банку до категорії проблемних строком на 180 днів.

Для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття постанови до кінця строку, який визначений у пункті 1 постанови, запроваджено для банку обмеження з його діяльності, зокрема: не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, згідно із наказом №2650 від 03.11.2014 року, прийнятим ПАТ «Дельта Банк», щодо стабілізації діяльності Банку, підписаного Головою Ради Директорів Банку Поповою О.Ю., з 04.11.2014 року запроваджено для банку обмеження в діяльності, зокрема: не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів укладених до 04.11.2014 року, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків (п.1.2 наказу).

Отже, в момент укладення договору між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» 17.02.2015 року діяли обмеження в діяльності банку, визначені вищезазначеною постановою Національного Банку України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Укладаючи вищезазначену угоду та додаток до неї під час дії заборони Національного Банку України та дії наказу ПАТ «Дельта Банк» від 03.11.2014 року, банк, в особі відділення банку, діяв всупереч вимог чинного законодавства України, оскільки як постанова Національного Банку України, так і наказ банку були обов'язковими для виконання.

Позивачем не було надано в ході розгляду справи документального підтвердження, що грошові кошти на відкритий ним у банку рахунок було внесено третьою особою у зв'язку із наявністю певних обставин, зокрема за наявності договору позики, договору дарування, наявність родинних відносин, тощо.

Таким чином, оскільки банком було укладено договір з позивачем у період дії відповідних заборон та обмежень, встановлених постановою Національного банку України, що є порушенням, так як зазначена постанова обов'язкова до виконання, а також норм діючого законодавства у сфері банківської діяльності, підстави вважати договір банківського вкладу (депозиту) від 17 лютого 2015 року законним, у колегії суддів відсутні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що уповноважена особа Фонду зобов'язання забезпечити перевірку правочинів (у т. ч. договорів) протягом дії тимчасової адміністрації, вчинених (укладених) банком протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ( ч.2 ст.38 Закону).

На момент укладення договору із позивачем у ПАТ «Дельта Банк» діяли Правила банківського обслуговування фізичних осіб, затверджені Рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013 року.

Згідно пункту 2.1 Правил є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання банком банківських послуг фізичним особам, пов'язаних зокрема з відкриттям та обслуговування поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що є сумами вкладів.

Згідно пунктів 2.6, 2.7 Правил клієнт, уклавши з банком договір, підтверджує своє ознайомлення та повну і остаточну згоду з такими Правилами.

У разі виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення Правил мають пріоритетну силу і застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до договору, якщо у договорі прямо не передбачено протилежне.

На підставі пункту 2.12.19 Правил, клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу (депозиту) без отримання попередньої письмової згоди банку.

Згідно пункту 5.11 Положення, зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника та інших випадків, встановлених нормами діючого законодавства або продуктами банку).

Як встановлено судом кошти на рахунок позивача вносились третьою особою шляхом безготівкового перерахування у вигляді переказу, що є порушенням умов договору та пункту 5.11 Правил банківського обслуговування у ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 17.02.2015 року відповідно до пункту 1 якої зазначено, що сторони домовились про викладення пункту 1.8 статті 1 договору в наступній редакції: «Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного або поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку або шляхом перерахування з відкритого з Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку, в день укладання Сторонами цього договору. Виключно для цілей цього договору Сторони домовились, що умови пункту 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору, не застосовуються», колегія суддів відноситься критично та не приймає до уваги як доказ наявності у позивача правових підстав для отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та незаконності прийнятого Уповноваженою особою Фонду наказу.

Зазначені Правила відповідно до пункту 2.1 є правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання АТ «Дельта Банк» банківських послуг фізичним особам, пов'язаних із відкриттям відповідних рахунків.

Згідно з пунктом 2.7 Правил, у разі виникнення розбіжностей між положеннями цих правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу та застосовуються сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до договору, якщо у договорі сторони не передбачили протилежне.

За змістом Правил банк має право змінювати умови цих Правил у порядку, передбаченому цими правилами (п.2.13.5).

Проте, зазначені Правила не містять норми, яка б надавала можливість уповноваженим особам відділень банку вносити зміни до укладених договорів з фізичними особами щодо зміни окремих положень цих Правил або ж не застосування під час укладення договору положень Правил.

Крім того, Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» затверджуються рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» і їх положення не можуть не застосовуватись у діяльності банку з банківського обслуговування фізичних осіб.

Зі змісту статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі №808/935/16 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук