Справа № 204/5993/16-а(2-а/204/103/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2017 року справа № 204/5993/16-а(2-а/204/103/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Богданенка І.Ю. Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Дніпрі

на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м.Дніпро капітан поліції Нестеренка Сергія Васильовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просив визнати дії інспектора поліції Нестеренка С.В. щодо винесення постанови серії АР №023871 від 07.09.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП неправомірними та скасувати зазначену Постанову серії АР №023871 від 07.09.2016р. та справу про адміністративне правопорушення закрити. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, а саме розмова по мобільному телефону під час керування транспортним засобом. Зазначає, що не використовував засіб зв'язку, оскільки не має такої звички розмовляти по телефону під час руху. Вказує, що для цього має пристрій блютуз, який надає можливість спілкуватися телефоном без допомоги рук. Використання блютузу не суперечить п. «д» розділу 2.9 ПДР. Також зазначає, що в постанові інспектор не зазначив: «керуючи автомобілем тримав мобільний телефон в руці». На вимогу інспектора були надані добровільно документи для перевірки, а саме, посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Також зазначив, що інспектор почав переписувати дані на папір свого приватного блокнота, на що отримав зауваження про порушення прав згідно закону про захист персональних даних. Зауваження було відхилено інспектором поліції, тому реєстраційний документ на транспортний засіб позивач в руки інспектора не дав, але інспектор поліції бачив, що такий документ є. Надалі інспектором було винесено постанову про адміністративне правопорушення. Натомість вважає, що постанова прийнята без доказів та безпідставно.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано дії інспектора поліції Нестеренка Сергія Васильовича щодо винесення постанови серії АР №023871 від 07.09.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП неправомірними та скасовано Постанову серії АР №023871 від 07.09.2016р. інспектора полії Нестеренка Сергія Васильовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції обґрунтована тим, що постанова, прийнята відповідачем не містить посилань на докази та мотиви відхилення інших доказів, що ставить під сумнів вчинення адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Дніпрі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що позивач розмовляв по телефону, керуючи автомобілем, що стало причиною для зупинки транспортного засобу. В ході перевірки водія встановлена відсутність поліса обов'язкового страхування транспортного засобу за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КпАП.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою серії АР №023871 від 07.09.2016р., яка складена інспектором УПП у м.Дніпрі капітаном поліції Нестеренком С.В., ОСОБА_1 визнано винним в порушенні вимог ч.1 ст.126 КУпАП та п.2.1 «б» ПДР і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 425грн. (а.с.58).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми КУпАП, КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Предмет позову стосується оскарження дій відповідача щодо накладення адміністративного стягнення на позивача.

Так, позивач вважає, що відповідач протиправно звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, а саме в розмові по мобільному телефону під час керування транспортним засобом у зв'язку з чим позивач був зупинений відповідачем.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт розмови позивача по мобільному телефону під час руху транспортного засобу. Отже, даний факт в судовому порядку не може бути доведений без доказів.

Натомість, це стало підставою для зупинення інспектором поліції транспортного засобу та перевірки документів водія. В ході перевірки документів інспектором поліції встановлена відсутність полісу обов'язкового страхування транспортного засобу за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КпАП. Позивач з цього приводу зазначає, що на вимогу інспектора були надані добровільно документи для перевірки, а саме, посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Також позивач в позові зазначив, що інспектор почав переписувати дані на папір свого приватного блокнота, на що отримав зауваження про порушення прав згідно закону про захист персональних даних. Зауваження було відхилено інспектором поліції, тому реєстраційний документ на транспортний засіб позивач в руки інспектора не дав, але інспектор поліції бачив, що такий документ є.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в судовому порядку безпосередньо доказами доводяться будь-які обставини справи, і сторони надають докази для підтвердження своїх вимог та заперечень. При цьому матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо обставин на які посилається позивач, а саме, щодо переписування інспектором даних позивача на папір свого приватного блокнота, отримання інспектором зауваження про порушення прав позивача згідно закону про захист персональних даних, отже, суд не може прийняти зазначені обставини, як такі що підтверджені доказами.

Позивач також зазначає, що його зауваження було відхилено інспектором поліції, тому реєстраційний документ на транспортний засіб позивач в руки інспектора не дав, але інспектор поліції бачив, що такий документ є.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення пункту 2 частини 1 статті 32 Закону України "Про Національну поліцію" у відповідача були наявні достатні підстави вимагати у позивача пред'явлення ним документів.

При цьому, позивач в добровільному порядку надав інспектору поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Чи зобов'язаний був позивач надавати реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?

Параграф 2 Правил дорожнього руху України встановлює обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Так, пункт 2.1. ПДР зазначає вичерпний перелік документів, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, це зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, і реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водій повинен мати при собі.

Натомість, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не був пред'явлений на вимогу інспектора поліції.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, отже до суду позивачем також зазначений документ не був наданий як доказ, що підтверджує наявність у позивача полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною І ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачене правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі та не пред'явила поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, інспектором поліції правомірно встановлено порушення: керування транспортним засобом, особою, яка не має при собі та не пред'явила поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; у зв'язку з чим прийнята постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

Відповідно до частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 2 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, абзацом 3 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено обов'язок виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Отже, позивач, зобов'язаний виконувати розпорядження поліцейського. Натомість позивач, крім зазначеного вище порушення, не виконав розпорядження поліцейського та не надав на вимогу інспектора поліції реєстраційний документ на транспортний засіб.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, відповідачем не порушені норми статті 252 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Керуючись даною нормою відповідачем накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому, позивача не притягнуто до відповідальності за розмову по мобільному телефону під час руху. Натомість, відсутність у позивача страхового полісу (сертифікату) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити:

- найменування органу (посадової особи), який виніс постанову,

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, щодо якої розглядається справа;

- опис обставин, встановлених при розгляді справи;

- зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення;

- прийняте по справі рішення.

Даним вимогам постанова відповідача відповідає.

Не можна погодитися з тим, що при прийнятті постанови інспектор УПП не надав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, не прийняв до уваги усі пояснення позивача щодо відсутності з його сторони будь-яких ознак порушення правил дорожнього руху, оскільки відсутність у позивача страхового полісу (сертифікату) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - підтверджена матеріалами справи.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Дніпрі - задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: О.М. Лукманова