Справа № 804/7825/16
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2017 рокусправа № 804/7825/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування постанови, наказу, припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни» (далі по тексту Позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі по тексту Відповідач), в якому просило з урахуванням уточнень визнати протиправними та скасувати наказ від 07.10.2016 року № 1453-П, постанову від 09.11.2016 року № 467/4.1-2/302 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, припис від 17.10.2016 року № 467/4.1-2-332.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року відкрито провадження по справі № 804/7825/16.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що індексація заробітної плати не входить до мінімальних гарантій оплати праці відповідно до норм чинного законодавства. При цьому зазначено, що заробітна плата працівників у 2016 році перевищувала розмір встановленої мінімальної заробітної плати, а тому доводи перевіряючих про порушення мінімальних гарантій працівників, у зв'язку з не проведенням індексації є необґрунтованими. Крім того, зауважено, що наказ Відповідачем було видано без відповідної згоди Кабінету Міністрів України на проведення перевірки всупереч приписам постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16 у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі (головуючий суддя Царікова О.В.).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що спірний наказ про проведення перевірки було прийнято з огляду на звернення Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську, та не суперечить приписам ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та абз. 4 п. 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальними органами, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390. При цьому індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, за недотримання якої юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення, а тому Відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краяни», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16 та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що зміст листа Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду в м. Дніпропетровську не свідчив про порушення Позивачем трудового законодавства, а тому і не міг бути підставою для проведення перевірки. Крім того, індексація заробітної плати не входить до переліку мінімальних державних гарантій, передбачених ст.. 95 КЗпП України, ст.ст. 11-12 Закону України «Про оплату праці», та про це також не зазначено і в Законі України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідач Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, подало заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначали про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Зауважували, що обмеження щодо проведення перевірок тривали протягом січня-червня 205 року відповідно до приписів п. 8 розд. ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів» від 28.12.2014 року № 76-VІІІ. При цьому оскаржуваний наказ було реалізовано та відповідну перевірку проведено. Зазначено, що Позивач фактично погодився з відповідним приписом та встановленими у ньому порушеннями, усунувши останні шляхом здійснення індексації заробітної плати, що підтверджує правомірність висновків Відповідача щодо порушень трудового законодавства, допущених Позивачем.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16 та прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити останню без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

У судовому засіданні, заслухавши представників Позивача та Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, листом від 18.08.2016 року № 4463/08/33 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повідомила Відповідача про здійснення роботодавцями, серед яких і Позивач, нарахування заробітної плати працівникам на рівні або менше мінімальної заробітної плати за умови відпрацьованого повного робочого дня (а.с.67).

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на підставі наказу «Про призначення позапланової перевірки» від 07.10.2016 року №1453-П, у період з 12.10.2016 по 17.10.2016 проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування ТОВ «Краяни» (а.с.65).

Перевірка здійснена на підставі згоди Держпраці на проведення перевірки від 06.10.2016 року № 10078/4.3/4.2-ДН-16 (а.с.66).

Результати перевірки оформлені актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 467/4.1-2 (а.с.6-17).

Під час проведення перевірки перевіряючими виявлено порушення положень ст. 95 Кодексу законів про працю України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

На підставі акта перевірки № 468/4.1-2, Відповідачем також був складений припис від 17.10.2016 № 467/4.1-2-332, яким приписано ТОВ «Краяни» у строк до 17.11.2016 забезпечити виконання та дотримання вимог ст. 95, ст. 96, ч.1, ч.2 ст. 115 КЗпП України, ст. 33, ч. 3 ст. 6, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №1078 (а.с.21).

Також на підставі акта перевірки першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_1 прийнято постанову від 09.11.2016 № 467/4.1-2/302 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, за якою накладено штраф на позивача у розмірі 290000,00 грн.(а.с.32).

Не погоджуючись з вказаними наказом, приписом та постановою про накладення штрафу, Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати останні.

Надаючи правову оцінку рішенням субєкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли щодо порядку і підстав здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються правовими нормами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-ХVІ (надалі - Закон № 877-ХVІ), щодо порядку і підстав накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, то ці правовідносини регулюються правовими нормами Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України).

За приписами пункту 2 статті 4 Закону № 877-ХVІ державний нагляд (контроль) може здійснюватися комплексно кількома органами державного нагляду (контролю), якщо їхні повноваження на здійснення чи участь у комплексних заходах передбачені законом. Такі заходи проводяться за спільним рішенням керівників відповідних органів державного нагляду (контролю).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що доводи Позивача про призначення та проведення відповідачем вказаної перевірки без дозволу Кабінету Міністрів України, тобто з порушенням мораторію, встановленого на 2015 - 2016 роки щодо здійснення таких перевірок контролюючими органами, є хибними, так як не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, Верховною Радою України 28.12.2014 прийнято Закон № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон № 71-VIII), відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України.

Одночасно пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII (далі - Закон № 76-VIII) передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Тобто, законодавчим органом на період 2015 - 2016 років дійсно встановлено певні обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання контролюючими органами.

Однак, виходячи з аналізу наведених правових норм, прийнятих законодавцем одночасно, слідує, що норми Закону № 76-VIII, зокрема, щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, тоді як норми Закону № 71-VIII, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Крім того, із приписів вказаного Закону від 28 грудня 2014 року № 71-VIII вбачається, що він направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, як і Податковий кодекс України у відповідності до пункту 1.1 статті 1 якого визначено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

При цьому, наведеною нормою чітко визначено, що вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Так, Державна служби України з питань праці, не є органом сфера дії якого поширюється на сферу справляння податків і зборів, а тому норми Закону від 28 грудня 2014 року № 71-VIII правомірно не застосовано Відповідачем при призначенні та проведенні зазначеної перевірки відносно позивача у жовтні 2016 року.

При цьому відповідно до абз. 4 п. 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальними органами, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для призначення позапланової перевірки ТОВ «Краяни» був лист Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 18.08.2016 №4463/08/33, перевірка здійснена на підставі згоди Держпраці на проведення перевірки від 06.10.2016 № 10078/4.3/4.2-ДН-16.

За наведених обставин, доводи Позивача про протиправність наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 07.10.2016 № 1453-П є необґрунтованими.

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95 ВР передбачено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством,

Відповідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обовязковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991).

Згідно абз. 4 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із змінами, внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 (далі по тексту - Порядок №1078), якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу

Згідно з абз. 8 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оплату праці", у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Статтею 95 КЗпП України передбачено, що зарплата підлягає індексації в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 95 Кодексу законів про працю України та 3 Закону України №108/95-ВР, мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, неквалафіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Отже, працівнику без кваліфікаційних вимог щодо рівня освіти, стажу роботи тощо, тільки при відпрацьованій ним повній нормі робочого часу, може бути нарахована заробітна плата у розмірі мінімальної.

До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України №108/95-ВР та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб.

Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Нараховувати індексацію згідно із чинним законодавством вимагає ст. 33 Закону України №108/95-ВР.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що: оклад на посаді головного бухгалтера ОСОБА_2 (наказ про прийом на роботу №71 від 15.07.2015р.) складає 2500,00 грн.; оклад на посаді менеджера зі збуту ОСОБА_3 (наказ про прийом на роботу №7 від 01.04.2003р.) складає 2000,00 грн.; оклад на посаді головного інженера ОСОБА_4 (наказ про призначення на посаду №6 від 15.01.2010р.) складає 2500,00 грн.; оклад на посаді системного адміністратора Злобич Є.В. (наказ про призначення на посаду №10 від 01.07,2007р) складає 1600,00 грн.; оклад на посаді інженера - конструктора І кат. ОСОБА_5 (наказ про призначення на посаду №6 від 01.02.2008р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді інженера з охорони праці ОСОБА_6 (наказ про призначення на посаду №7 від 01,03.2010р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді менеджера із збуту ОСОБА_7 (наказ про призначення №10 від 01.03.2010р.) складає 4200,00 грн.; оклад на посаді енергетика цеху ОСОБА_8 (наказ про призначення на посаду №14 від 01.07.2007р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді менеджера з постачання ОСОБА_9 (наказ про призначення на посаду №18 від 01.04.201Зр.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді інженера - конструктора ОСОБА_10 (наказ про призначення на посаду №62 від 02.09.2013р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді начальника цеху ОСОБА_11 (наказ про призначення №66 від 02.09.2013р.) складає 2000,00 грн.; оклад на посаді слюсаря із збирання металевих конструкцій ОСОБА_12 (наказ про призначення на посаду №12 від 01.07.2007р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді токаря Vp. ОСОБА_13 (наказ про призначення на посаду №13 від 01.07.2007р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді слюсаря з механоскладальних робіт III р. ОСОБА_14 (наказ про призначення на посаду №17 від 16.01.2013р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді слюсаря з КВП і А III р. ОСОБА_15 (наказ про призначення на посаду №59 від 02.09.2013р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді слюсаря зі збирання металевих конструкцій IVр. ОСОБА_16 (наказ про призначення на посаду №67 від 02.09.2013р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді фрезерувальника V р. ОСОБА_17 (наказ про призначення на посаду №70 від 02.09.2013р.) складає 1500грн.; оклад на посаді слюсаря з механоскладальних робіт III р. ОСОБА_18 (наказ про призначення на посаду №95 від 17.12.2013р.) складає 1500,00 грн.; оклад на посаді слюсаря з механоскладальних робіт III р. ОСОБА_19 (наказ про призначення на посаду №50 від 05.05.2014р.) складає 1500,00грн.; оклад на посаді електрогазозварника V р. ОСОБА_20 (наказ про призначення на посаду №66 від 07.07.2014р.) складає 1500,00 грн.

Посадові оклади всіх вище перелічених працівників затверджені штатним розкладом, введеним в дію від 07.09.2016 для структурних підрозділів: адміністрація, персонал із збуту, загально-заводські та штатним розкладом від 05.10.2016 для підрозділу робочого персоналу. Вказані оклади були підвищені до зазначеного рівня штатним розкладом від 02.01.2014.

У період з 02.01.2014 по 07.09.2016 та до 05.10.2016 посадові оклади не переглядалися та залишалися без змін, змінювалася лише кількість працівників, отже для працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_21, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 А, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_15, ОСОБА_24, ОСОБА_17В, ОСОБА_18 В, О. базовий місяць для нарахування індексації слід вважати - січень 2014 року (з моменту останнього підвищення посадових окладів). Для працівників: ОСОБА_2 базовий місяць для нарахування індексації слід вважати місяць прийому на роботу - липень 2015 року, ОСОБА_19 базовий місяць для нарахування індексації слід вважати місяць прийому на роботу - травень 2014 року, ОСОБА_20 базовий місяць для нарахування індексації слід вважати місяць прийому на роботу - липень 2014 року.

Відповідно до розрахунково - платіжних відомостей за 2016 рік заробітна плата всім вищепереліченим працівникам не індексувалася, що Позивачем не заперечується.

Таким чином, проведення індексації заробітної плати у встановленому законодавством порядку передбачено статтею 95 Кодексу законів про працю України, у звязку з чим індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, за недотримання якої юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника щодо якого скоєно порушення, що свідчить про правомірність винесеного Відповідачем припису.

Більш того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що Позивачем було усунуто вимоги припису шляхом нарахування та виплати відповідної індексації заробітної плати працівникам, чим фактично було визнано допущене правопорушення вимог трудового законодавства.

Разом з тим, відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що усунення виявлених порушень при проведенні перевірки не є підставою для скасування штрафних санкцій, які застосовані за сам факт вчинення порушення у сфері законодавства про працю.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16 у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краяни» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі № 804/7825/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 20 листопада 2017 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова