Справа № 415/4526/17
Суддя: Чернобривко Л. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/4526/17
Провадження № 2-а/415/176/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Павлові О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

позивач звернувся з уточненим позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача , яка полягає у невидачі йому довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та визнати і скасувати рішення УПСЗН Лисичанської міської ради від 18.08.2017 року без номеру з відмови в видачі довідки про взяття на облік позивача внутрішньо переміщеною особою та зобовязати відповідача видати таку довідку. Посилався на те, що з 2017 року у звязку із проведенням антитерористичної операції змушений був покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту порушення прав людини та перемістився до м. Лисичанська Луганської області. Звернувся до УПСЗН Лисичанської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідачем в порушення абз.2 ч.7 ст.4 Закону 1706 , де зазначено що довідка видається в день звернення із заявою , ОСОБА_3 так і не була видана, чим порушуються його права доступу до пільг і заходів соціального захисту.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві та доданих до справи додаткових поясненнях до позову. Додав, що в його паспорті громадянина України , зазначено зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому відмова через те, що він постійно працює на підприємстві в місті переселення , не є законною підставою для відмови у видачі йому довідки переселенця. Крім того робоче місце розташоване не в м. Лисичанську та на території Попаснянського району ,поза жодним населеним пунктом, тому факт роботи не доводить ні перебування в м. Лисичанську, ні проживання на не окупованій території. Крім того у нього відсутній ордер на вселення в житло, якого у нього не має а підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на момент їх виникнення. Додаткові письмові заперечення просив долучити до справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволені. У письмових запереченнях на позов, доданих по матеріалів справи та усно, посилалась на те, що видача довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи регламентується Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб. На особистому прийомі 31.07.2017 року позивач повідомив, що з 2013 року проживає в м. Лисичанську та працює на ПРАТ «ЛИНИК». У листі ПРАТ «ЛИНИК» від 17.08.2017 року № 080200/ повідомлялось, що ОСОБА_4 працює на цьому підприємстві головним фахівцем юридичного департаменту з 03.01.2006 року до теперішнього часу. З 04.04.2012 року йому надано для мешкання службову квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Тому підстав для взяття ОСОБА_4на облік як внутрішньо переміщену особу, передбачені ч.2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відсутні і він не має права на отримання такої довідки. Рішенням УПСЗН Лисичанської міської ради від 18.08.2017 року позивачу було відмовлено у наданні такої довідки.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на сонові законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгул і вирішення справа в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Матеріалами справ встановлено наступне.

Відповідно копії паспорту серія МН 566467, виданого Кам»янобрідським РВУМВС України в Луганській області 19.12.2002 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 21.02 1987 року ( а.с.3-3зв).

Згідно заяви від 01.08.2017 року ОСОБА_1Є звернувся до УПСЗН Лисичанської міської ради з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки фактичне місце проживання/перебування вул.. Гетьманська, 35/53 м. Лисичанську, Луганська область з 31.07.2017 року ( а.с.4-5)

Згідно рішення УПСЗН Лисичанської міської ради від 18.08.2017 року «Про відмову у видачі довідки ВПО ОСОБА_1Є.» ОСОБА_1Є відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в звязку із відсутністю підстав, які спричинили переміщення з посиланням на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1Є та листа ПРАТ «ЛИНИК» від 17.08.2017 року № 080200/ встановлено, що заявник проживає у м. Лисичанську з січня 2006 року ( а.с.44).

Згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та розпорядження від 05.05.2015 року №428-р «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085» м. Луганськ внесений до переліку населених пунктів, на території яких органи держаної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до пункту 8 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції заявнику може бути відмовлено у видачі довідки, якщо: відсутні обставини, що спричинили переміщення особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; втрачено або викрадено документи, що посвідчують особу, яка переміщується, та підтверджують громадянство України, до їх відновлення. Позивач надав відповідачу копію паспорту громадянина України з реєстрацією його в м. Луганську, вул. І.Туркеніча, буд. 182. Інша реєстрація місця проживання позивача в паспорті відсутня.

Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, Конституцією України передбачено, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 24); кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання (стаття 33); громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46).

Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 року затверджено «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції» (далі - Порядок).

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що він регулює механізм видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (далі-Довідка). ОСОБА_3 є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується).

Для отримання довідки повнолітня особа, яка переміщується, звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (пункт 2).

Порядком передбачено, що у день подання заяви безоплатно видається довідка за формою, наведеною у додатку, яка роздруковується на папері формату А4 і підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою відповідного уповноваженого органу.

При цьому, підставами для відмови у видачі довідки є: 1) відсутність обставин, що спричинили переміщення особи з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції; 2) втрата або викрадення документи, що посвідчують особу, яка переміщується, та підтверджують громадянство України, до їх відновлення.

У разі відмови у видачі довідки на вимогу заявника письмово повідомляється про підстави для такої відмови (пункт 8 Порядку).

З 22.11.2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-УІІ від 20.10.2014 року (далі - Закон), який встановив гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Обєднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Стаття 4 Закону передбачає, що облік внутрішньо переміщених осіб здійснюється шляхом видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік такої особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті І цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Такий наказ стосовно визначення районів проведення АТО був виданий останній і чинний на поточний день є Наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Це означає, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач вимушений був покинути своє постійне місце проживання через обставини, передбачені частиною першою статті 1 Закону №1706-УІІ та є внутрішньо переміщеною особою (особою, яка перемістилась із району проведення антитерористичної операції), а тому, позивач має право отримати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції) з метою реалізації конституційних прав громадян України. Таким чином, вимоги позивача про визнання бездіяльності Управління соціального захисту населення Лисичанської міської ради щодо відмови йому у видачі довідки про статус переселенця неправомірною та зобовязання Управління соціального захисту населення Лисичанської міської ради видати довідку про взяття його на облік осіб, які переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача посилається на те, що відповідно листа ЧАО «ЛИНИК» від 17.08.2017 року № 080200/ заявнику надано для мешкання службову квартиру за адресою АДРЕСА_2, а значить він мешкає в цій квартирі , з січня 2006 року і тому не є внутрішньо переміщеною особою. Доказів про проживання позивача за вказаною адресою суду не надано, проживання за цією адресою сам позивач спростовує, посилаючись на те, що ордер на службову квартиру він не отримував, що є єдиним документом на право вселення в квартиру.

Керуючись ст.ст.ст. 2,10,11, 71, 158-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради щодо невидачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради видати ОСОБА_1 ОСОБА_3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Л.Б.Чернобривко