Справа № 707/1615/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/1615/17 Головуючий у 1-й інстанції: Морозов В.В. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційні скарги позивача - ОСОБА_3 та відповідача - Головного управління Національної поліції у Черкаській області на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановлення ІІ групи інвалідності;

зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 320 000 грн. Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено:

визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Черкаській області у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

зобов'язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги. Позивач оскаржує постанову суду першої інстанції у частині та просить змінити абз. 3 резолютивної частини. Відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 27 січня 2017 року № 49 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_3, молодшого інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з 27 січня 2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 статті 77 (через скорочення штатів) Закону України «Про Національну поліцію».

За результатами медичного огляду військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» видано свідоцтво про хворобу № 380 від 18 листопада 2016 року, згідно з яким захворювання позивача пов'язане з виконанням службових обов'язків та проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки акта огляду медико-соціальною експертної комісією Серія 12 ААА № 537514, позивачу встановлено II групу інвалідності з 06 березня 2017 року (безтерміново), у зв'язку із захворюванням, що пов'язане з виконанням службових обов'язків.

У довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12 ААА № 022848 від 07 березня 2017 року зазначено, що ступінь втрати професійної працездатності становить 75%.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України у Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

Листом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 11 травня 2017 року № 29/З-53 позивачу повідомлено, що в ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не визначені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким установлено інвалідність унаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

В свою чергу, з 07.11.2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про міліцію».

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Згідно п. 2 Розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Отже, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в порядку, визначеному наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4, а також наведені вище норм чинного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», а тому відмова Головного управління Національної поліції в Черкаській області є протиправною.

Щодо доводів позивача, викладених у його апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповіповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 березня 2014 року у справі №21-11а14, прийнятій у подібних правовідносинах, у разі якщо звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідачем не розглянуто, та відповідного рішення не прийнято, - суд повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що прийняття рішення та обрахунок розміру одноразової грошової допомоги належить до повноважень відповідача.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже зазначення суми, що підлягатиме виплаті є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Тобто, належним захистом порушеного права позивача, у даному випадку, є зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травм отриманих під час виконання службових обов'язків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у резолютивній частині постанови суду першої інстанції зазначено «адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправною відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язання призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити повністю.».

Системний аналіз прохальної частини адміністративного позову та резолютивної частини постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року дає підстави для висновку про те, що позовні вимоги задоволено частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Згідно з вимогами ст.. 200, 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, доведеність, повноту та дійсність обставин, що мають значення для справи.

Натомість, наявність описки у резолютивній частині постанови суду першої інстанції не є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції .

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання протиправною відмови, зобов'язання скласти висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року прийнята у порядку скороченого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність розглядати справу у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 10 ст. 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги позивача - ОСОБА_3 та відповідача - Головного управління Національної поліції у Черкаській області на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 04 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 20.11.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма