Справа № 826/10736/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 листопада 2017 року № 826/10736/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Промінвестгруп-1" до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося приватне акціонерне товариство "Промінвестгруп-1" (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач 1), державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. (далі - відповідач 2) про визнання незаконними дій та скасування рішення від 17.08.2017 року №РВ-017 "про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру" та зобов'язання відповідача 1 внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки за кадастровим №:76:032:0013 на вул. Лютеранській, 14-В, в Печерському районі м.Києва з "для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом" на "для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом".

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що відсутні підстави для розроблення власником нового проекту землеустрою у разі зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених в письмових запереченнях на позовну заяву.

У судовому засіданні 07.11.2017 року за участю представників сторін суд у відповідності до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,3592 га, на вул. Лютеранській, 14-в. у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер :76:032:0013, державний акт на право власності: серія КВ № 137528 від 16.07.2007 року).

Відповідно до загальних відомостей про земельну ділянку, зазначеної у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-017 від 12.07.2017 року, зазначена земельна ділянка відноситься до категорії земель: землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення: Іншого призначення. Вид використання земельної ділянки: для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом. Форма власності: приватна.

Відповідно до Витягу з містобудівного кадастру м.Києва, щодо чинних містобудівних регламентів та інших умов провадження містобудівної діяльності, містобудівних умов та обмежень щодо певної території, а також наявних вимог та обмежень щодо використання земельних ділянок і розташованих на них об'єктів нерухомості, у тому числі викопіювання із містобудівної документації (офіційні відомості), номер №10611/0/12/12-03-15 від 13.08.2015 року, наданого Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА), дозволений вид використання території, розташування багатоквартирних житлових будинків, супутніх об'єктів повсякденного обслуговування, некомерційних комунальних об'єктів, а також окремих об'єктів загальноміського значення.

Позивач 08.08.2017 року звернувся з заявою до Державного кадастрового реєстратора Головного Управління Держгеокадастру у м.Києві стосовно внесення відомостей до Державного земельного кадастру про зміну виду використання земельної ділянки (кадастровий номер :76:032:0013): для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано- прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом.

За результатом розгляду зазначеної заяви, державним кадастровим реєстратором Головного Управління Держгеокадастру у м.Києві Самчук К.С. 17.08.2017 року прийнято рішення про відмову у внесені відомостей (змін) до Державного земельного кадастру № РВ-017.

За висновками позивача, останній звертався з проханням зміни виду використання земельної ділянки у межах однієї категорії земель, що в силу положення статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" не потребує розробки відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки цільове призначення не змінюється.

Вважаючи протиправним рішення державного кадастрового реєстратора Головного Управління Держгеокадастру у м.Києві Самчук К.С., позивач звернувся до суду з даним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи спірне рішення відповідач 2 вказав на невідповідність поданих позивачем документів вимогам, встановленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" та Порядку ведення Державного земельного кадастру. а саме: відповідно до пункту 24 Порядку №1051 до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки, про вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, згідно з частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України.

Так, у відповідності до вимог саттті 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з частинами першою та третьою статті 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Частиною п'ятою статті 20 ЗК України, встановлено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем вирішено змінити вид використання земельної ділянки за номером :76:032:0013 по вул. Лютеранській 14-в у м. Києві з "для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом" на "для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом".

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок Департаменту містобудування та архітектури КМДА №1956/0/12-1/19-14 від 28.02.2014 року (надалі - Висновок №1956/0/12-1/19-14).

З Висновку №1956/0/12-1/19-14 вбачається, що Департамент містобудування та архітектури не заперечує проти зміни виду використання земельної ділянки та розроблення документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку, тобто, заявлена мета використання цілковито відповідає існуючим містобудівним вимогам.

Пунктом "б" частини другої статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель на підставі письмової заяви власника і користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони).

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Аналогічні положення щодо відсутності підстав для розроблення власником нового проекту землеустрою у разі зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії також закріплені в пункті 121 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 12.07.2017 року, для земельна ділянка з кадастровим номером :76:032:0013 по вул.Лютеранській 14-в у Печерському районі м.Києва, визначено "категорія земель" - "землі житлової та громадської забудови".

У матеріалах справи міститься копія Технічної документації із землеустрою, з якої вбачається, що код цільового призначення - 1.21 "іншого призначення".

За визначенням статті 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки передбачає зміну категорії земель, зміна ж використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не має наслідком зміну цільового призначення.

Суд звертає увагу, що як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем не змінено цільове призначення земельної ділянки ("Землі житлової та громадської забудови"), а змінено використання земельної ділянки з - для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом на - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом, що в свою чергу не тягне за собою зміну цільового призначення земельної ділянки.

Як свідчать обставини справи, спірне розпорядження приймалось Відповідачем 1 на підставі звернення позивача та на підставі технічної документації із землеустрою щодо зміни функціонального використання земельної ділянки, а не зміни цільового призначення.

Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частина четверта статті 373 Цивільного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що власник земельної ділянки (позивач), має право використовувати її за власним розсудом та відповідно до цільового призначення, а відповідач 1 фактично своїм рішення позбавив права позивача на використання належного йому майна в власних цілях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині щодо визнання дій незаконними та скасування рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. "РВ-017 від 17.08.2017 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також для повного захисту порушених прав позивача, задоволенню підлягають і позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Дергеокадастру у м. Києві внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки за кадастровим №:76:032:0013 на вул.Лютеранській 14-в у Печерському районі м. Києва з "для будівництва, експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом" на "для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом", оскільки є похідними, від первинної позовної вимоги.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, сд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» задовольнити.

2. Визнати дії незаконними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. рішення від 17.08.2017 року №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки за кадастровим №:76:032:0013 на вул. Лютеранській, 14-В, в Печерському районі м.Києва з для будівництва. експлуатації та обслуговування готельного комплексу з підземним паркінгом" на "для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та з підземним паркінгом".

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Промінвестгруп-1» () судові витрати в розмірі 1 684,00 грн.

Постанова, відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов