Справа № 810/2196/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 листопада 2017 року м. Київ К/800/38805/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Маринчак Н.Є. перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі №810/2196/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Під час перевірки касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було встановлено її невідповідність вимогам ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору та копію рішення суду першої інстанції.

За приписами ч. 5 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору та копії оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлена у такому розмірі: 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 КАС України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Разом з тим, скаржником до касаційної скарги додано копію довіреності Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на ім'я представника ОСОБА_2, яка підписана в.о. начальника ОСОБА_3, проте не надано наказ на її призначення в.о. начальника.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційний скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну, скаргу до суду касаційної інстанції.

Як вбачається з резолютивної частини касаційної скарги, скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, проте незрозумілі вимоги до суду касаційної інстанції щодо рішення суду першої інстанції у межах повноважень, закріплених у ст. 223 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, резолютивна частина касаційної скарги не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, скаржникам необхідно надати суду документ про сплату судового збору у розмірі та в порядку, встановленому, копію рішення суду першої інстанції, наказ на призначення в.о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ОСОБА_3 та уточнити вимоги до суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до ст. 213 Кодексу адміністративного судочинства України, застосовуються правила ст. 108 цього кодексу, а саме, постановляється ухвала про залишення скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 108, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі №810/2196/17 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків до 16 січня 2018 року.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Суддя Вищого адміністративного

суду України Н.Є. Маринчак