Справа № 361/2649/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2649/17
провадження № 2-а/361/358/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_3 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначається, що 01 грудня 2016 р. на пленарному засіданні X сесії VII скликання Пухівською сільською радою прийнято рішення № 384-X-VII, на підставі якого надала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25га для громадського центру села Пухівка вул. Набережна. Обґрунтуванням вищевказаного рішення Пухівської сільської ради стала, начебто, необхідність оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка згідно Генерального плану села зарезервована для громадського центру.

На думку позивача рішення прийняте з порушеннями чинного законодавства, а саме з порушенням порядку підготовки, оприлюднення, обговорення, подання на сесію без супровідної записки та прийняття (голосування). Окрім порушення відповідачем вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передання земельних ділянок у власність, відповідач також позбавив позивача участі в попередньому ознайомленні з проектом рішення про надання Пухівській сільській раді дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 25 га у комунальну власність для громадського центру села Пухівка, а також був позбавлений можливості прийняти участь в обговорені цього проекту та надати свої зауваження та пропозиції, тобто безпідставно були порушені також права Позивача, як громадянина України, члена територіальної громади реалізувати своє право на участь у місцевому самоврядуванні, а також конституційним правом на участь в управлінні державними справами (ст. 38 Конституції України).

Зі змісту клопотання голови Пухівської сільської ради та оскаржуваного рішення про надання Пухівській сільській раді дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 25 га у комунальну власність для громадського центру села Пухівка, дані про цільове призначення земельної ділянки згідно КВЦПЗ, та бажане місце розташування цієї земельної ділянки відсутні, а такого цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель не існує. Крім того, проект рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою було оприлюднено на офіційному сайті Пухівської сільської ради лише 01.12.2016 року вночі о 2 годині 10 хвилин за декілька годин до початку роботи сесії, що суперечить чинному законодавству.

У звязку із викладеним, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Пухівської сільської ради Броварського району Київської області № 384-X-VII від 01 грудня 2016 року, судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача.

У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні 13.06.2017 року заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, вважає, що оскаржуване позивачем рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. В інші судові засідання представник відповідача не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Пухівської сільської ради № 384-Х-У11 від 01.12.2016р. надано дозвіл Пухівській сільській ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25,000 га для громадського центру села в с. Пухівка, вул. Набережна. З даного рішення видно, що рада, заслухавши інформацію сільського голови про необхідність оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка згідно Генерального платну села зарезервована для громадського центру, враховуючи висновок постійної депутатської комісії з питань агропромислового комплексу , земельних ресурсів , соціального розвитку села та екології, керуючись ст.12, 116 ЗК України, ст.26 ОСОБА_5 «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.25, 50 ОСОБА_5 України «Про землеустрій», ОСОБА_5 України «Про державний земельний кадастр», ст.50,51, 122, 123, 186 ЗК України, вирішила: дати дозвіл Пухівській сільській ради на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність територіальній громаді площею 25,000 га для громадського центру села в с. Пухівка, вул. Набережна. Рекомендувати сільському голові звернутись до землевпорядної організації з метою замовлення робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Проект розробити та погодити згідно чинного законодавства. Попередити, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором у разі, якщо протягом року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на ділянку не зареєстроване з вини заявника ( п.10 ст.24 ОСОБА_5 «Про державний земельний кадастр»).

Матеріалами справи встановлено, що дане рішення прийнято за результатом розгляду клопотання сільського голови ОСОБА_6 до сесії Пухівської сільської ради, вх.№430, в якому він просив сесію дати дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки під громадський центр на розі вулиць Центральна і Набережна (центр села), площею 25 га. (а.с. 13)

З протоколу №10 засідання комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів, соціального розвитку села та екології (далі - земельна комісія) від 23.11.2016р. видно, що на комісії у повному складі 4 осіб, з запрошеними головою сільської ради і землевпорядником попередньо розглядались клопотання громадян, а також клопотання сільського голови. Комісією вирішено підтримати проект рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Пухівській сільській раді - для громадського центру села в с. Пухівка, вул. Набережна, площею 25,00га.

З наданого відповідачем рішення Пухівської сільської ради №1265--ХХХ1У-У від 25.06.2010р. - видно, що даним рішенням був затверджений Генеральний план села Пухівка.

До матеріалів справи додано викопіювання з Генплану із зображенням земельної ділянки Пухівської сільської ради для громадського центру села Пухівка, де відображено та позначено сільську раду, клуб, школу, дитячий садок, ринковий комплекс, готель, стадіон, музей, співоче поле, адміністративний центр та інше.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.2 ОСОБА_5 України «Про місцеве самоврядування в Україні» - місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і, зокрема, через селищні ради та їх виконавчі органи.

Згідно із ч.1 ст.6 даного ОСОБА_5 - первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч.1 ст.26 ОСОБА_5 - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.47 даного закону постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Згідно ч.4 - Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно ч.1 ст.59 даного ОСОБА_5 в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частина 5 ст.60 вищевказаного ОСОБА_5 визначає, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, відчужувати, передавати у користування, зокрема, можуть здавати об'єкти комунальної власності в оренду, визначати умови передачі у користування і оренду. Згідно ч. 6 - Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Згідно ч.7 ст. 60 майнові операції, що здійснюються органом місцевого самоврядування з об'єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ самоврядування, зменшувати обсяг і погіршувати умови надання послуг населенню.

Згідно ст. 143 ОСОБА_5 - територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Стаття 20 Земельного кодексу України визначає, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Ч.5. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій. Ч.5. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Стаття 80 ЗК України визначає, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно із ст.83 ЗК України - землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно ч.2 - у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ч.3 - земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність. Згідно ч.4 ст.83 ЗК - до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: зокрема, а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); в) землі під об'єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом; ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом; д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування. Згідно ч.5 ст.83 - територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; виникнення інших підстав, передбачених законом. Згідно ч.6 ст.83- територіальні громади сіл, селищ, міст можуть об'єднувати на договірних засадах належні їм земельні ділянки комунальної власності. Управління зазначеними земельними ділянками здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України клопотання громадян про безоплатну передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1 ст.8 КАСУ - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи дії та рішення відповідача (в межах оскарження) на відповідність їх вимогам закону, виходячи з положень статті 2 КАСУ, суд дійшов таких висновків.

Вирішення питань у сфері земельних відносин за законом віднесено до виключної компетенції колегіального органу, тобто питання з приводу надання земельної ділянки у власність та розпорядження землями комунальної власності, в тому числі і розгляд питань про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки, має вирішуватись виключно радою на пленарному засіданні (сесії). Відповідач діяв у спосіб та у порядку, визначені законом: підготував проект рішень, дотримався строків та процедури підготовки рішень, зокрема стадії обговорення і погодження проектів рішень у відповідній постійній комісії, врахувавши її рекомендації.

Приймаючи рішення на користь територіальної громади, інтереси якої представляє орган місцевого самоврядування, - відповідач діяв в інтересах всієї територіальної громади, при цьому земельним законодавством визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається самим власником, тобто територіальною громадою в особі органу місцевого самоврядування з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Тому надаючи дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки для громадського центру села, відповідач не змінював цільове призначення земельної ділянки, а визначив таке призначення на підставі генерального плану с. Пухівка, Отже, доводи про відсутність такого цільового призначення земельної ділянки, як громадський центр, є безпідставними.

Посилання позивача на ті обставини, що у клопотанні сільського голови не вказано цільове призначення та місце розташування земельної ділянки є необґрунтованими та спростовуються самим текстом клопотання. (а.с. 13).

До матеріалів справи додано скрін-шот із сайту Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, з якого вбачається, що проект оскаржуваного рішення опублікований на сайті 01.12.2016 року о 2 год. 10 хв.

Стороною відповідача надано ОСОБА_4 (а.с. 28), де вказано, що він складений депутатом Пухівської сільської ради ОСОБА_7 про те, що на інформаційному стенді в приміщенні Пухівської сільської ради 18 листопада 2016 року був розміщений проект рішення про надання дозволу голові Пухівської сільської ради на розробку проекту землеустрою щодо адміністративного центру в с. Пухівка.

Разом з тим, такий акт не може бути належним доказом, оскільки складений одноособово, не містить дати його складання, а також ОСОБА_7 не надавав покази як свідок у судовому засіданні щодо обставин, зазначених ним в акті.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ОСОБА_5 України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Стаття 24 вищевказаного ОСОБА_5 передбачає, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього ОСОБА_5.

З огляду на викладене, вбачається, що у матеріалах справи відсутні докази оприлюднення проекту оскаржуваного рішення не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду, однак такі дії не мають наслідком визнання протиправним та скасування рішення. А відповідальність за такі дії передбачена ст. 24 ОСОБА_5 України «Про доступ до публічної інформації».

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні предявлених позовних вимог. При розгляді даної справи по суті, судом не здобуто доказів неправомірності дій відповідача та необхідності з цих підстав визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Так, при прийнятті рішенням № 384-Х-У11 від 01.12.2016р. відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством з використанням наданих повноважень. При розгляді даної справи по суті позивачем не наведено належних та допустимих доказів порушення його прав, свобод або інтересів оскаржуваним рішенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Пухівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постановою законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н. М. Петришин