Справа № 815/970/16
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Київ К/800/18459/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А., Приходько І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017

у справі № 815/970/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єй-Пі Інженірінг» (далі - позивач, ТОВ «Єй-Пі Інженірінг»)

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ДПІ у Приморському районі м. Одеси)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Приморському районі м. Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.03.2016 № та № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому засіданні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 29.01.2016 по 08.02.2016 відповідачем, на підставі направлення від 25.01.2016 № 000030/53, згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та на виконання постанови слідчого першого відділу КР СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.07.2015, в межах кримінальної справи № 00000, щодо проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Єй-Пі Інженірінг», проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за період з 01.01.2012 по 30.06.2014, результати якої оформлено актом від 15.02.2016 № 831/15-53-22-03/31277611, яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201 ПК України, внаслідок чого товариством занижено податок на додану вартість в сумі 1 531 428,00 гривень та завищено залишок від'ємного значення податку на додану вартість (рядок 24 декларації ) за період: липень 2012 року - 78 326,00 гривень, серпень 2012 року - 78 808,00 гривень, вересень 2012 року - 80 800,00 гривень, листопад 2012 року - 9 240,00 гривень, грудень 2012 року - 63 055,00 гривень, лютий 2013 року 40 050,00 гривень.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.03.2016: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 1 531 428,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 382 857,00 гривень; № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 40 050,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів акту перевірки, з урахуванням того, що під час досудового розслідування кримінальної справи за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, в рамках якої призначено вказану позапланову документальну перевірку ТОВ «Єй-Пі Інженірінг», було встановлено ряд «вигодонабувачів», які протягом 2012-2014 років формували податковий кредит з податку на додану вартість та завищували витрати при нібито проведених фінансово-господарських операціях з ТОВ «Лайк Трест», допитані під час досудового розслідування засновник, директор та головний бухгалтер ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» повідомили, що не мають жодного відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства, ніяких договорів з контрагентами-покупцями та контрагентами-продавцями не укладали, товари не постачали, роботи та послуги не надавали, податковий орган дійшов висновку, що документи, надані позивачем у підтвердження виконання господарських операцій з цими контрагентами, мають дефекти змісту та походження, котрі в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ПК України втрачають силу первинних документів

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з висновками яких погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

За змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Положеннями п. 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, зокрема, і належно оформленими податковими накладними.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи викладене, для підтвердження даних податкового обліку необхідно брати до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У ході розгляду справи судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у перевіряємий період позивач (замовник/покупець) мав господарські взаємовідносини з: ТОВ «Лайк Трест» за договорами на підрядні роботи (з налагодження вимірювального та електронного обладнання) від 01.10.2013 № 45, від 02.10.2013 № 48, від 04.10.2013 № 49, від 04.10.2013 № 50, від 08.10.2013 № 51, від 08.10.2013 № 52, від 05.11.2013 № 58, від 10.10.2013 № 8, від 01.11.2013 № 54, від 04.11.2013 № 55, від 20.11.2013 № 59, від 27.11.2013 № 60; ТОВ «Арттревел 2012» за договорами поставки та договорами на виконання підрядних робіт від 14.01.2014 № 85, від 30.01.2014 № 86, від 04.02.2014 № 80, від 04.02.2014 № 81, від 03.02.2014 № 78, від 05.02.2014 № 82, від 02.04.2014 № 90; ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за договорами на виконання підрядних робіт від 25.06.2012 № 43, від 02.07.2012 № 44, від 04.07.2012 № 45, від 05.07.2012 № 46, від 02.08.2012 № 4, від 22.08.2012 № 50, від 03.09.2012 № 51, від 01.11.2012 № 84, від 03.12.2012 № 55, від 04.12.2012 № 56, від 05.12.2012 № 57, від 05.12.2012 № 58, від 08.01.2013 № 59, від 01.02.2013 № 60, від 04.02.2012 № 61.

На підтвердження реального здійснення спірних господарських операцій, обумовлених вказаними правочинами, та фактичного отримання товарів (робіт/послуг), позивачем долучено до матеріалів справи копії локальних кошторисів, актів приймання виконаних робіт, актів прийомки виконаних товарів (робіт), специфікацій, податкових накладних, рахунків на оплату, платіжних документів, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних

Додатково, позивачем долучено до матеріалів справи копії договорів, додатків до договорів, в яких вказано найменування послуг, які надавались, дефектних відомостей, специфікацій та податкових накладних, відповідно до яких в подальшому обладнання, отримане за укладеними договорами, після виконання контрагентами робіт по його налагодженню, реалізовувались таким контрагентам, як ПАТ «Укртранснафта», ТОВ «Монтажтрансгаз», ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», ТОВ «Леком Т», ТОВ «Лукойл Технолоджі Сервісіз Україна», ТОВ «Строй-Ресурс», ТОВ «Пром Білдінг», ТОВ «Лукойл Енергія і Газ Україна», ТОВ НВП «АТТІЗ», ПП «Герміона», ПрАТ «УКРГАЗВИДОБУТОК», ТОВ фірма «ХАС», ТОВ «Сервісний центр «Металург», ТОВ «ВПА-ЮГ», ТОВ «АС Глобал Менеджмент», ТОВ «Карпатигаз», ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервісіз та Інжинірінг Україна», СП «Полтавська газонафтова компанія».

При дослідженні долучених позивачем до матеріалів справи документів судами встановлено, що вони відповідають вимогам Закону № 996-XIV, складені належним чином, в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники, а тому підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивачем дотримано спеціальні вимоги законодавства щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

Також, судами встановлено, що на момент укладання правочинів та складання податкових накладних зазначені контрагенти позивача були зареєстровані платниками податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку та мали ліцензії ДАБІ України, що дозволяють виконання будівельних та монтажних робіт.

При цьому, судами вірно зауважено, що твердження податкового органу про те, що складені первинні документи мають дефект змісту та походження, в зв'язку з чим спричиняють втрату первинними документами юридичної сили, не заслуговують на увагу, оскільки такі ґрунтуються виключно на даних постанови слідчого, протоколів допиту свідків та наявної податкової інформації.

Водночас, висновки податкового органу про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та розглядуваним в акті перевірки контрагентом не ґрунтуються на належному самостійному дослідженні податковим органом обставин укладання договорів між позивачем та цими контрагентами, предметів даних правочинів, змісту прав та обов'язків сторін за ними, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів.

Колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги посилань відповідача на акти перевірок та зустрічних звірок контрагентів позивача, які слугували однією з підстав для висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства, у зв'язку з тим, що порушення контрагентом податкового законодавства не може впливати на правомірність формування ТОВ «Єй-Пі Інженірінг» податкового кредиту, оскільки платник податку не повинен нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи відповідача про наявність кримінального провадження стосовно посадових осіб контрагентів позивача, оскільки підчас розгляду справи судами встановлено, що за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 20.04.2015 № 0000100 прийнято процесуальне рішення відповідно до ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України про закриття, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «Лайк Трест», ТОВ «Арттревел 2012», ТОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу», оскільки реальність таких операцій підтверджується первинними документами, які у своїй сукупності в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

З аналізу наведених норм та встановлених обставин справи, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість висновків податкового органу та правомірно задовольнили позовні вимоги ТОВ «Єй-Пі Інженірінг».

Частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте податковий орган цього обов'язку не виконав.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами першої та апеляційної інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які б могли призвести до скасування оскаржуваних рішень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 222-231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 у справі № 815/970/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.О. Бухтіярова
Судді: О.А. Веденяпін
І.В. Приходько