Справа № 809/1350/17
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2017 р. справа № 809/1350/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Матуляка Я.П.
суддів: Тимощука О.Л.,
Панікара І.В.,
при секретарі Мула Х.О.,
за участю: представника третьої особи - Мельника Р.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
до відповідача: комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України
про визнання незаконним та скасування рішення та зобов"язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання незаконним та скасування рішення від 28.04.2017 року; визнання таким, що має право на отримання статусу учасника бойових дій; встановлення факту участі у бойових діях; зобов`язання повторно розглянути документи про надання статусу учасника бойових дій; зобов`язання прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом до Державної фіскальної служби України в частині заявлених позовних вимог про встановлення факту участі у бойових діях та визнання таким, що має право на отримання статусу учасника бойових дій.
На виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 20.01.2015 року, ОСОБА_1 , зокрема, подано до суду уточнену позовну заяву, згідно якої відповідачем визначено комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача зазначено Державну фіскальну службу України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року за № 413, а також за наявності усіх необхідних документів, що підтверджують безпосереднє залучення позивача до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, ОСОБА_1 відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій. Також вказав, що чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за якими особі може бути відмовлено комісією у наданні статусу учасника бойових дій, до яких зазначена відповідачем підстава не відноситься, а тому рішення відповідача про відмову в наданні такого статусу є незаконним та підлягає скасуванню.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений належним чином, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належний чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи відповідач суду не подав, причини неявки суду не повідомив. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проти заявленого позову заперечив з мотивів, наведених у письмовому запереченні, яке міститься в матеріалах справи. Просив суд в задоволенні позову відмовити.
За таких обставин, враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті та у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , як працівник податкової міліції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області у званні лейтенанта податкової міліції, у період з квітня 2015 року по травень 2016 року обіймав посаду слідчого з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області та у період з травня 2016 року по серпень 2016 року займав посаду слідчого з особливо важливих справ другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, що підтверджується довідкою (а.с.19-20).
Наказом Державної фіскальної служби України "Про відрядження працівників податкової міліції" від 27.10.2015 року за № 3462-о позивача було відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області на період з 05 листопада по 03 грудня 2015 року (а.с.21).
В подальшому відрядження ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області продовжено на період з 04 грудня по 01 січня 2015 року згідно наказу ДФС "Про відрядження працівників податкової міліції" від 27.11.2015 року за № 3751-о (а.с.22); на період з 02 січня по 30 січня 2016 року відповідно до наказу ДФС "Про відрядження працівників податкової міліції" від 08.12.2015 року за № 3902-о (а.с.23); на період з 29 лютого по 06 березня 2016 року згідно наказу ДФС "Про відрядження працівників податкової міліції" від 19.02.2016 року за № 434-о (а.с.24).
Відповідно архівного витягу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, ОСОБА_1 вважається таким, що перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань з 05 листопада по 03 грудня 2015 року, з 04 грудня 2015 року по 30 січня 2016 року, з 31 січня по 28 лютого 2016 року, з 29 лютого по 06 березня 2016 року (а.с.26-27).
Позивач був залученим до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відрядженим в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в Донецькій та Луганській областях з 05 листопада по 03 грудня 2015 року, з 04 грудня 2015 року по 30 січня 2016 року, з 31 січня по 28 лютого 2016 року, з 29 лютого по 06 березня 2016 року, що підтверджується також витягами з наказів Першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України "Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом" від 29.12.2015 року за № 0207 (а.с.31), від 29.01.2016 року за № 07 (а.с.30), від 28.03.2016 року за № 016 (а.с.29), від 02.12.2016 року за № 064 (а.с.28).
Колегією суддів встановлено, що довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 14.08.2017 року за № 09-19-04-26/47, виданою в.о. начальника Головного управління ДФС в Івано-Франківській області підтверджується, що лейтенант податкової міліції ОСОБА_1 дійсно в період з 05 листопада по 06 березня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: накази ДФС України від 27.10.2015 року № 3462-о, від 27.11.2015 року № 3751-о, від 08.12.2015 року № 3902-о, від 25.01.2016 року № 104-о, від 19.02.2016 року № 434-о.
У цій довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій (а.с.25).
В подальшому позивач звернувся до комісії Державної фіскальної служби України з питань визначення учасників бойових дій із заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій, яка своїм рішенням від 25.04.2017 відмовила в наданні такого статусу у зв`язку з тим, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС, крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливе.
ОСОБА_1 до комісії Державної фіскальної служби України з питань визначення учасників бойових дій було подано заяву та матеріали, в якій останній просив надати статус учасника бойових дій (а.с.66-69).
Листом від 16.03.2017 року за № 3572/Л/99-99-04-04-07-14 ДФС повідомило позивача про те, що заява позивача та матеріали (вх. ДФС № 1097/Інше від 17.02.2017 р) про визнання учасниками бойових дій розглянуті та на найближчому засіданні заява та матеріали будуть розглянуті та прийнято рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.118).
Колегією суддів встановлено, що з огляду на неодноразові звернення слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС, 28.03.2017 року Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України прийнято рішення направити запит до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій щодо можливості надання Комісією ДФС статусу учасника бойових дій зазначеній категорії працівників (а.с.119-120).
При цьому, у листі ДФС від 04.04.2017 року за № 5395/5/99-99-04-04-01-16 зазначено прохання взяти до уваги, що вказані працівники виконували завдання в зоні проведення АТО спільно з підрозділами оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС в умовах безпосереднього зіткнення та/чи вогневого контакту з противником (а.с.121).
Згідно листа Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції від 21.04.2017 року за № 1730/02/05.1-17, ДФС проінформовано, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС окрім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до Закону не вбачається за можливим (а.с.122).
Як слідує з протоколу за №5 від 25.04.2017 року, Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України прийнято рішення відмовити в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишніх) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС (а.с.123-124).
Листом ДФС від 28.04.2017 року №5915/Л/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" ОСОБА_1 повідомлено про те, що Комісією прийнято рішення відмовити в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишніх) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС, які відряджались до головних управлінь ДФС у Донецькій та/чи Луганській областях, у зв`язку з чим було повернуто позивачу направлені до Комісії заяву та матеріали (а.с.36-37).
Як вбачається з вказаного листа, підставою для відмови у наданні статусу стало те, що надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС, крім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається за можливим.
Колегія суддів, у відповідності до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.
Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Згідно статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення (пункт 19 частини 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року за № 413 (надалі - Порядок).
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно з абзацом 2 пункту 4 Порядку, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Пунктом 5 Порядку № 413 передбачено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС.
Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобовязані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади (абзац 1 пункту 6 Порядку).
Відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", постанови Кабінету Міністрів України від 13.01.1995 року № 16 "Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413, наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 року за № 957 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (надалі - Положення).
Згідно пункту 1 Розділу І Положення, Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі - Комісія) утворюється відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413.
У відповідності до пункту 2 Розділу ІІ Положення, Комісія має право, зокрема, відмовляти в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності підстав.
Пунктом 7 Розділу ІІ Положення визначено, що Комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення; надання недостовірних даних про особу; виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Колегія суддів вказує, що зазначені підстави є вичерпними та не підлягають широкому тлумаченню.
Як вже встановлено судом, рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з наступним формулюванням: надання статусу учасника бойових дій іншим працівниками ДФС окрім осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції без внесення змін до чинного законодавства не вбачається можливим.
Таким чином, рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від 25.04.2017 року в частині відмови у наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій не містить будь-яку передбачену Положенням № 957 підставу для такої відмови.
Більше того, колегія суддів зазначає, що у позивача наявні усі необхідні документи, передбачені абзацом 1 пункту 4 Порядку № 413, які слугують підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, зокрема: накази Державної фіскальної служби України "Про відрядження працівників податкової міліції" від 27.10.2015 року за № 3462-о, від 27.11.2015 року за № 3751-о, від 08.12.2015 року за № 3902-о, від 19.02.2016 року за № 434-о; витяги з наказів Першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України "Про залучення до проведення антитерористичної операції сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом" від 29.12.2015 року за № 0207, від 29.01.2016 року за № 07, від 28.03.2016 року за № 016, від 02.12.2016 року за № 064; архівний витяг Галузевого державного архіву Міністерства оборони України; довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 14.08.2017 року за № 09-19-04-26/47, а також інші офіційні документи, видані державним органом, що слугують доказом про безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення (нагородна книжка про нагородження відзнакою "За захист економічних інтересів України в зоні проведення АТО" № 146 (а.с.35)).
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам, встановленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 1 та пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень та зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, що, в свою чергу, кореспондується з положенням частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноважень суду при вирішенні справи.
Таким чином, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги в частині зобов`язання Комісію повторно розглянути надані позивачем документи та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій відповідають нормам Кодексу адміністративного судочинства України та є такими, що направлені на відновлення його порушених прав та законних інтересів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати незаконним та скасувати рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України від 25 квітня 2017 року в частині відмови у наданні ОСОБА_1 , статусу учасника бойових дій.
Зобовязати комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України повторно розглянути надані документи та прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , статусу учасника бойових дій, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: Матуляк Я.П.

Судді: Тимощук О.Л.

Панікар І.В.

Постанова складена в повному обсязі 22.11.2017.