Справа № 803/693/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року № 876/5325/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області ОСОБА_3, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову від 21.04.2016 року № 9 про накладення штрафу в розмірі 41340,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. В разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними. Доводи позивача щодо притягнення його до відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення суд першої інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідальність, передбачена статтею 265 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) є окремим видом відповідальності, яка не належить ні до адміністративної, ні до фінансово-господарської. А тому особа може притягатися до різних видів відповідальності за одне й те саме порушення.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області порушено порядок призначення та проведення позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тому дії відповідача щодо призначення та проведення перевірки є неправомірними і є підставою для скасування винесеної постанови та накладення штрафу. Крім того, за порушення законодавства про працю, а саме вимог ст. 24 КЗпП України, позивача постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2016 року уже було притягнено до адміністративної відповідальності. Тому постанова про застосування фінансової санкції за порушення знову ж таки вимог ст. 24 КЗпП України у вигляді накладення штрафу є безпідставною та такою, що суперечить ст. 61 Конституції України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, на підставі звернення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 02.02.2016 року, листом №377/01-02 ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області 19.02.2016 року звернулося до Державної служби України з питань праці про надання погодження щодо проведених заходів державного нагляду за зверненням громадян, в тому числі ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 № 1723/4/4.2-ДП-16 від 22.02.2016 року Державна служба України з питань праці надала згоду ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області на проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області на підставі наказу № 39-р від 24.03.2016 року та направлення №172 від 24.03.2016 року в період з 24.03.2016 року до 28.03.2016 року була проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 у відділі ТЦ «Ювант», за результатом якої встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 24 КЗпП України, так як не укладені трудові договори з усіма працівниками, а саме працювала ОСОБА_5, з якою не було укладено трудовий договір. За результатом проведеної перевірки ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області № 04-0058/89.

На підставі вищевказаного порушення та акта перевірки перший заступник начальника ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області виніс постанову № 9 про накладення штрафу, якою на ФОП ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено штраф в розмірі 41340,00 грн.

Одночасно, на підставі акта перевірки дотримання норм чинного законодавства про працю №04-0058/89 Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів по даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ФОП ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскарженої постанови відповідача з таких підстав.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області порушило порядок призначення позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1

Так, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було встановлено вичерпний перелік підстав здійснення позапланових заходів, а саме: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав.

Однак в наказі про проведення позапланової перевірки від 24.03.2016 року №39-р підставою перевірки вказано повідомлення виконавчого комітету Ковельської міської ради №3.11/24 від 02.02.2016 року, що є порушенням вимог наведеної норми.

Водночас згідно з частиною 3 цієї статті суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 цього Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові) і засвідчується печаткою. При цьому, частиною 5 цієї ж статті визначено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

А згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону України суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу.

Однак, як встановив суд, ФОП ОСОБА_1 допустив працівників ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області до проведення перевірки, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що процедурні порушення та недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення перевірки є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки особою, стосовно якої перевірка призначена. Однак у разі допуску до перевірки самі по собі порушення порядку проведення перевірки не роблять наслідки перевірки нікчемними.

Щодо суті виявленого під час перевірки порушення колегія суддів зазначає наступне.

Як встановив суд, під час позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 було встановлено факт порушення ним вимог ст. 24 КЗпП України, а саме допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно пп. 54 п. 3 цього Положення органи Держпраці, зокрема, накладають у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Відповідно до п. 2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

На адресу позивача ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області за вих. №8/01-1 від 08.04.2016 року надсилалось повідомлення про розгляд 21.04.2016 року справи про накладення штрафу у відповідності до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, яке було отримано ФОП ОСОБА_1 поштою 14.04.2016 року, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №899.

Також головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області ОСОБА_4 28.03.2016 року по даному факту було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 04-0058/33 щодо ФОП ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

За результатом розгляду матеріалів ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2016 року ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 41 КУпАП, а саме за те, що 24.03.2016 року у ФОП ОСОБА_1 працювала ОСОБА_5, з якою не було укладено трудовий договір та звільнено його від адміністративної відповідальності за малозначимістю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежено щодо нього усним зауваженням. Постанова набрала законної сили 31.05.2016 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт відсутності на момент проведення перевірки трудового договору у ФОП ОСОБА_1 із продавцем ОСОБА_5 Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що першим заступником начальника ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області правомірно у відповідності до ст. 265 КзпП України накладено штраф на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 41340,00 грн.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 61 Конституції України, якою передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 41 КУпАП порушення вимог законодавства про працю тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян субєктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено вище, оскаржуваною постановою відповідача ФОП ОСОБА_1 притягнуто до фінансової відповідальності за те, що він як суб'єкт підприємницької діяльності порушив законодавство про працю, а саме використовує найману працю без належно оформлених трудових відносин, тим самим не лише ухиляється від обов'язку щодо сплати податків до бюджету, а й порушує конституційні права найманих працівників.

Таким чином, штраф, який накладений ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області на позивача, є фінансовою санкцією у сфері законодавства про працю, застосованою саме до суб'єкта підприємницької діяльності, тобто є іншим видом відповідальності, ніж штрафом за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року у справі № 803/693/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області, першого заступника начальника ОСОБА_2 Держпраці у Волинській області ОСОБА_3 про скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8

Ухвала складена в повному обсязі 20.11.2017 року