Справа № 759/13453/17
Суддя: Ул`яновська О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/406/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. позивач звернувся із зазначеним позовом, просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком у відповідності до вимог ст.ст. 27, 40. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13.03.2017 застосувавши: середню заробітну плату (дохід) в Україні з якої сплачено страхові внески за 3 роки, що передують звернення за призначенням пенсії, тобто з 2014-2016 рр. у розмірі 3764 грн 40 коп.; індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з урахуванням доходу (грошового забезпечення) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.200 по 30.11.2014 рр. не менше 412982 грн 00 коп. та доплату за понаднормативний стаж 12 років, посилаючись на ті підстави, що позивач є учасником бойових дій, з 28.01.2017 йому виповнилося 55 років та з цього моменту у нього виникло право на отримання пенсії за віком. 13.03.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яку 05.05.2017 він отримав у розмірі 2460 грн 23 коп., однак позивач із вказаним розміром пенсії за віком не погоджується, оскільки відповідачем застосовано показники, що не відповідають дійсності, прийнявши за розрахунок найнижчі показники, що призвело до порушення право позивача за гідну пенсію.

14.09.2017 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження у даній справі в порядку скороченого провадження (а.с. 58).

17.10.2017 Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві отримав копію ухвали від 14.09.2017. До суду у встановлений ухвалою строк не надійшли письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог (а.с. 60).

Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком з 13.03.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 13.03.2017 з 05.05.2017 позивач переведений з одного виду пенсії на інший. На даний час позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при загальному страховому стажі роботи 37 років 2 місяці 13 днів. Розмір пенсії становить 2460 грн 23 коп. (17-27).

При цьому, у атестаті про зняття з обліку №379 від 17.03.2017 зазначено, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону «України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.07.2000. Розрахунок пенсії проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 327 та застосовано для розрахунку пенсії показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Постановою КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012, а саме ч. 1 було установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 р. із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005-2006 р. відповідно до Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003-2006 роки відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» , перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, утому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Згідно відповіді ПО УПФ України м. Києва від 02.06.2017 встановлено, що при призначені пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 р. у розмірі 1197 грн. 91 коп., з посиланням на те, що відповідач отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с. 53, 54).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 р. враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як з'ясовано судом, 22.05.2008 Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційними. Крім того, згідно з абз. 7 п. 2 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» Розділ ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діє по 31.12.2008. Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України від 08.07.2011 № 3668-УІ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 міс. страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, після перерахунку при призначенні іншої пенсії по іншому Закону в 2015 р., відповідачем застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 р. Відповідачем ототожнені поняття: перехід та переведення, вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

Дане твердження підтверджується рішенням Верховного Суду України по справі № 21-550а14 та Вищого Адміністративного суду України по справі № К/800/2756/14, де судами було встановлено, що в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону. Тобто при призначенні пенсії за віком, відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення іншої пенсії по іншому закону.

При цьому, у атестаті про зняття з обліку №379 від 17.03.2017 зазначено, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону «України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.07.2000. Розрахунок пенсії проведено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №327 та застосовано для розрахунку пенсії показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Як убачається із грошового атестату №2 від 25.03.2009 позивач належить до офіцерського складу, оскільки йому присвоєно звання «майор» (а.с. 35).

Згідно статті 7 зазначеного Закону № 2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, передбачається, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої ст. 27 Закону №1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За правилами частини другої статті 40 вказаного Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої цим Законом, однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

У той же час, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати, що підтверджується даними його трудової книжки, та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічних правових висновків у своїй практиці дійшов Верховний суд України, зокрема, у справах № 2-а/199/138/14 та № 21-612а14.

Відповідно до ч. 1 статті 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного убачається, що відповідачем неправомірно при обчисленні пенсії за віком позивачу застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

Взявши до уваги викладені обставини та вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту дев'ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки довічно визнаний інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду Медико-соціальної експертизи № 135156 від 28.02.2011р. та посвідченням інваліда ІІ групи серії Є № 003730.

На підставі вищевикладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 1, 1-1, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ; ст.ст. 9, 27, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV; ст.ст. 11, 17, 71, 158-163, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії управління Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві протиправними.

Зобов'язати Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ч. 1 ст. 27 та ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої плати за 2014-2016 рр. та нарахувати у відповідному розмірі дану пенсію з дня подання заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 05.05.2017.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва в десятиденний строк з дня її проголошення або в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України.

Суддя: