Справа № 820/5516/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №820/5516/17
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 листопада 2017 р. м. Харків

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В., розглянувши позовну заяву члена Люботинської міської територіальної громади ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Люботинської міської ради про визнання недійсною землевпорядної документації та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати свої розпорядження щодо надання дозволу на розробку проектів землевідведення 5-ти земельних ділянок площею 0,12 га кожна для ведення садівництва на території центрального міського парку м. Люботин, територія якого с пам'яткою культурної спадщини, пам'яткою архітектури загальнодержавного значення охоронний №701 в Державному реєстрі України;

- визнати недійсною землевпорядну документацію розроблену Інститутом землеустрою, Харківським філіалом, щодо території м. Люботин, Харківської області, міста обласного підпорядкування, на замовлення Управління земельних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, договір №228 від 04.02.1993, а саме: проект формування території та встановлення меж Люботинської міської ради Харківського району Харківської області; проект встановлення меж сільських населених пунктів Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, - як таку що була складена з порушенням вимог діючого, на час її складання, законодавства, без врахування Постанови Верховної Ради України від 03.02.1993 за №2982-ХІІ "Про віднесення міста Люботин Харківського району Харківської області до категорії міст обласного підпорядкування", а також названа землевпорядна документація не була розглянута та затверджена рішенням Люботинської міської ради народних депутатів;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківської області внести зміни, нові показники в державну статистику, земельну кадастрову звітність щодо обліку земель території міста Люботин Харківської області, міста обласного підпорядкування, знову утвореної адміністративно-територіальної одиниці Харківської області, на підставі Постанови Верховної ради України від 03.02.1993 за №2982-ХІІ "Про віднесення міста Люботин Харківського району Харківської області до категорії міст обласного підпорядкування", рішень Харківської районної ради народних депутатів VIII сесії XXI скликання від 18.01.1992 "Про затвердження меж базових рад народних депутатів та хід земельної реформи в районі з додатками 1, 2, 3 згідно якого межі та територія Люботинської міської ради народних депутатів була визначена базовою територією площею 10383 га та рішення "Про віднесення міста Люботин до категорії міст обласного підпорядкування" відповідно якого пунктом 1 місто Люботин разом з населеними пунктами фактично були виведені 18.01.1992 з адміністративного підпорядкування Харківської районної ради народних депутатів; визначити в державній статистичній звітності щодо обліку земель територію м. Люботин Харківської області, Люботинської міської ради площу м. Люботин 10157 згідно Проекту землеустрою щодо меж міста Люботин Харківської області" 2004 року.

- зобов'язати Люботинську міську раду реалізувати своє рішення XX сесії XXIV скликання від 19.08.2004 "Про затвердження Проекту землеустрою щодо встановлення меж міста Люботин Харківської області" виконаного в 2004 році на замовлення Головного управління Держзему в Харківської області, погодженого Департаментом містобудування та архітектури Харківської області державної адміністрації та Харківською райдержадміністрацією загальною скорегованою площею території міста 10157 га.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушеннями вимог ст. 106 КАС України, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1, 2 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо: позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

При цьому, за змістом ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.) Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

З позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та Люботинської міської ради, в якому просить суд визнати недійсною землевпорядну документацію розроблену Інститутом землеустрою, Харківським філіалом, щодо території м. Люботин, Харківської області, міста обласного підпорядкування, на замовлення Управління земельних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, договір №228 від 04.02.1993.

Таким чином, позивач оскаржує землевпорядну документацію розроблену Інститутом землеустрою, Харківським філіалом у 1993 році, проте із даним позовом до суду звернувся лише у листопаді 2017 року.

Отже про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався чи повинен був дізнатися у 1993 році, між тим, звернувся до суду з даним адміністративним позовом лише у листопаді 2017, тобто за межами строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із чим останнім пропущено строк звернення до суду, встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківської області внести зміни, нові показники в державну статистику, земельну кадастрову звітність щодо обліку земель території міста Люботин Харківської області, міста обласного підпорядкування, знову утвореної адміністративно-територіальної одиниці Харківської області, на підставі Постанови Верховної ради України від 03.02.1993 за №2982-ХІІ "Про віднесення міста Люботин Харківського району Харківської області до категорії міст обласного підпорядкування", рішень Харківської районної ради народних депутатів VIII сесії XXI скликання від 18.01.1992 "Про затвердження меж базових рад народних депутатів та хід земельної реформи в районі з додатками 1, 2, 3 згідно якого межі та територія Люботинської міської ради народних депутатів була визначена базовою територією площею 10383 га та рішення "Про віднесення міста Люботин до категорії міст обласного підпорядкування" відповідно якого пунктом 1 місто Люботин разом з населеними пунктами фактично були виведені 18.01.1992 з адміністративного підпорядкування Харківської районної ради народних депутатів; визначити в державній статистичній звітності щодо обліку земель територію м. Люботин Харківської області, Люботинської міської ради площу м. Люботин 10157 згідно Проекту землеустрою щодо меж міста Люботин Харківської області" 2004 року та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати свої розпорядження щодо надання дозволу на розробку проектів землевідведення 5-ти земельних ділянок площею 0,12 га кожна для ведення садівництва на території центрального міського парку м. Люботин, територія якого с пам'яткою культурної спадщини, пам'яткою архітектури загальнодержавного значення охоронний №701 в Державному реєстрі України слід зазначити, що вони є похідними та такими, в яких позивачем також було пропущено строк звернення до суду.

Також, позивач просить зобов'язати Люботинську міську раду реалізувати своє рішення XX сесії XXIV скликання від 19.08.2004 "Про затвердження Проекту землеустрою щодо встановлення меж міста Люботин Харківської області" виконаного в 2004 році на замовлення Головного управління Держзему в Харківської області, погодженого Департаментом містобудування та архітектури Харківської області державної адміністрації та Харківською райдержадміністрацією загальною скорегованою площею території міста 10157 га.

Як вбачається із адміністративного позову, позивач зазначив, що Харківська районна рада приймаючи рішення на ХІХ сесії IV скликання від 19.08.2005 відмовила Люботинській міській раді в погодженні проекту землеустрою щодо встановлення меж міста Люботин Харківської області.

З наведеного встановлено, що про порушення своїх прав та інтересів позивач дізнався чи повинен був дізнатися у 2005 році, проте, до суду з даним адміністративним позовом звернувся лише у листопаді 2017, тобто за межами строку, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому останнім, разом з позовною заявою не надано обґрунтованого клопотання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

За вказаних обставин, суд повідомляє позивачеві про необхідність обґрунтування належним чином підстав пропуску ним строків звернення до суду, що унормовані ст.99 КАС України, надавши відповідне клопотання разом з доказами, на підтвердження зазначеного.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів,- зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

Згідно з ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Водночас, вимоги щодо скасування землевпорядної документації не відповідають положенням ч.4 ст. 105 КАС України, оскільки землевпорядна документація у сукупності не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а сам Інститут землеустрою - Харківський філіал не є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

До того ж, позивач, пред'являючи такі вимоги до Інституту, не визначає останнього в якості відповідача, як того вимагають положення п.4 ч.1 ст. 106 КАС України.

Також, позивач заявляє вимогу про зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати свої розпорядження щодо надання дозволу на розробку проектів землевідведення 5-ти земельних ділянок площею 0,12 га кожна для ведення садівництва на території центрального міського парку м. Люботин, територія якого с пам'яткою культурної спадщини, пам'яткою архітектури загальнодержавного значення охоронний №701 в Державному реєстрі України, проте, не заявляє, які саме розпорядження у якій кількості та з якими реквізитами ( дата, номер).

Слід також відмітити, що вимоги щодо скасування розпоряджень є окремими немайновими вимогами.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено декілька вимог немайнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, абз.2 ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір визначено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір , судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Судом встановлено, що позивач не надав доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому чинним законодавством, оскільки ним надано докази сплати судового збору у розмірі 640 грн., тобто за одну немайнову вимогу.

Отже, позов члена Люботинської міської територіальної громади ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Люботинської міської ради про визнання недійсною землевпорядної документації та зобов'язання вчинити певні дії, поданий з порушенням вимог ст.106 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду письмову позицію у вигляді клопотання щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з доказами на підтвердження зазначеного, уточними зміст позовних вимог та склад відповідачів по справі відповідно до заявлених вимог, надати докази сплати судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовийзбір".

Керуючись ст. ст. 106, 108, 165, 186, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву члена Люботинської міської територіальної громади ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Люботинської міської ради про визнання недійсною землевпорядної документації та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - п'ять днів з моменту отримання ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені недоліки адміністративної позовної заяви. Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Заічко О.В.