Справа № 802/1291/17-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1291/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

16 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2, представник на підставі договору

представника відповідача: Олійниченка Олександра Васильовича, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову винесену начальником управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області № 0030374 від 18 липня 2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, з прийняттям новою про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову - скасувати, з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 27 червня 2017 року працівниками управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено перевірку транспортного засобу марки БАЗ А079.52, номерний знак НОМЕР_1, водій ОСОБА_5, що здійснював перевезення пасажирів по регулярному маршруту.

Перевіркою встановлено надання ОСОБА_4 послуг з регулярних перевезень пасажирів по регулярному маршруту "Вінниця-Жмеринка", що здійснювався транспортним засобом марки БАЗ А079.52, номерний знак НОМЕР_1, без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема: відсутність схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду, квитково-касового листа.

За результатами перевірки складено акт АВ № 030467 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

18 липня 2017 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області прийнято постанову № 0030374, якою до ОСОБА_4 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає, що регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III, центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування. У складі центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту функціонують: урядовий орган державного управління з питань регулювання діяльності автомобільного транспорту; урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює: державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів законодавчо регульованої сфери, що визначають організацію перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 1 Положення "Про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті", затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №387/2011 Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування (далі - автомобільний, міський електричний, залізничний транспорт та ведення дорожнього господарства).

Згідно зі ст.29 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із ч.2 ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для регулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Таким чином, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення регулярних пасажирських перевезень, зазначений у ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 1700 грн.

З матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб марки БАЗ А 079.52 номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_7, співвласник ОСОБА_8, ТОВ "Він-Авто".

Станом на 27.06.2017 року транспортний засіб марки БАЗ А 079.52 номерний знак НОМЕР_1 (рік випуску) свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 (власник ОСОБА_7) тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_3 виданий 15.02.2017 року дійсний до 14.02.2020 року внесений до Єдиної інформаційної системи, як засіб провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2).

Водієм вказаного автотранспортного засобу являється ОСОБА_5.

Відповідно до ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті Серії НОМЕР_5 виданій ОСОБА_4 зазначено, що видом господарської діяльності є надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажу, багажу автомобільним транспортом; дозволений вид робіт - внутрішні перевезення пасажирів автобусами.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 є перевізником в розумінні ст. 29 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Частиною 1 статті 238 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів несуть саме перевізники, а не власники транспортних засобів.

Під час перевірки транспортного засобу марки БАЗ А 079.52 номерний знак НОМЕР_1 схема маршруту, розклад руху, таблиці вартості проїзду, квитково-касовий лист у водія були відсутні, тобто надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування здійснювалося без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Цей факт позивачем не спростовано ні під час розгляду справи Управлінням Укртрансбезпеки, ані під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувану постанову було прийнято відповідно до вимог закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 198, 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.