Справа № 758/3971/17
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/3971/17 Головуючий у 1-й інстанції: Ларіонова Н.М., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, Центральне об'єднане УПФУ) у якому просив визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списом №1, скасувати рішення відповідача від 22.12.2016 та зобов'язати останнього призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списом №1 починаючи з 19.10.2016.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа в УПСЗН Оболонської РДА у місті Києві. Зазначене підтверджується довідкою № від 14.09.2016 року (а.с.8).

Так, відповідно до архівної довідки від 19.03.2014 № 06/2-154, виданої Відокремленим підрозділом ДП «Торезантрацит» позивач працював з 20.06.1984 по 29.08.1984 на посаді підземного гірничого робітника.

Відповідно до пільгової довідки від 26.02.2014 №77, виданої ДП «Шахта ім. Горького» з 04.09.1984 по 01.10.1984 та з 24.01.1986 по 30.04.1986, з 21.11.1989 р. по 02.01.1995 працював на посаді підземного гірничого робітника та гірничого майстра.

Згідно із довідкою від 24.03.2014 № 72, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта «Курахівська» позивач працював з 24.06.1985 по 31.07.1985 на посаді проходчика підземного.

Згідно пільгової довідки від 09.04.2014 № 92, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта « Чайкіно» позивач з 01.08.1986 по 17.11.1989 працював гірничим майстром, помічником начальника дільниці.

19.10.2016 ОСОБА_3 звернувся до Центрального об'єднаного УПФУ із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та перерахунком пенсій Центрального об'єднаного УПФУ від 22.12.2016 о/р № НОМЕР_2 ОСОБА_3 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв'язку з неможливістю проведення зустрічних перевірок достовірності видачі пільгових довідок (а.с.109).

Не погоджуючись із зазначеною відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки він досяг відповідного віку і має спеціальний трудовий стаж, який визначений законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_3, серії НОМЕР_1, останній розпочав свою трудову діяльність в 1984 році, і пропрацював на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботою із шкідливими та важкими умовами праці відповідно до чинного законодавства.

На підтвердження стажу та роботи на посадах, віднесених до Списку №1, позивач надав наступні документи, а саме: оригінал трудової книжки; оригінал Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від Відокремленого підрозділу «Управління допоміжного виробництва «Державного підприємства «ТОРЕЗАНТРАЦИТ»; копію наказу №17 від 25.01.2012 року «Про передачу архівів №2 і №43 Ш/У Торезьке»; оригінал Виписки із Наказу про перейменування шахтоуправління «Торезьке»; оригінал Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від «ШАХТА ІМЕНІ МАКСИМА ГОРЬКОГО»; оригінал довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від «ШАХТА ІМЕНІ МАКСИМА ГОРЬКОГО»; оригінал довідки від «ШАХТА ІМЕНІ МАКСИМА ГОРЬКОГО» (підземні роботи); оригінал Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від Відокремленого підрозділу «ШАХТА «КУРАХІВСЬКА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ»; оригінал Довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від Відокремленого підрозділу ШАХТА «ЧАЙКІНО» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МАКІЇВВУГІЛЛЯ»; оригінал довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від Відокремленого підрозділу ШАХТА «ЧАЙКІНО» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МАКІЇВВУГІЛЛЯ»; довідка про реорганізацію підприємства від Відокремленого підрозділу ШАХТА «ЧАЙКІНО» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МАКІЇВВУГІЛЛЯ»; копія наказу щодо результатів атестації робочого місця Позивача.

Отже, посади, які займав позивач, відносяться до Списку №1, що дає право на зарахування зазначеного стажу роботи в пільговий стаж для оформлення пенсії на пільгових умовах, зазначене підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, пенсійним органом були направлені запити до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області.

На вказані запити надійшли відповіді про те, що Відокремлений підрозділ «Державного підприємства «ТОРЕЗАНТРАЦИТ», ДП «ШАХТА ІМЕНІ МАКСИМА ГОРЬКОГО», Відокремлений підрозділ «ШАХТА «ЧАЙКІНО» не перереєстровані на підконтрольній Україні території і немає можливості провести зустрічні перевірки достовірності видачі зазначених пільгових довідок.

Згідно акту перевірки від 25.11.2016, яка проведена спеціалістами управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, на шахті «КУРАХІВСЬКА» відсутні накази про прийом та звільнення з роботи позивача.

Зважаючи на викладене, відповідачем не враховано всі вищезазначені періоди роботи позивача до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, в зв'язку з чим, позовні вимоги в частині нарахування підвищення до пенсії в подальшому задоволенню не підлягають, тому, як захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

В силу вимог п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон 1788-ХІІ) (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Правовими положеннями ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пункт 8 Наказу Міністерства праці та соціальної політики «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 18.11.2005 року № 383, передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», застосовуються Список № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, і Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.

Враховуючи те, що п. 1 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06 грудня 1991 року № 1931 зазначений закон в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій, був введений в дію з 1992 року та те, що позивач працював на посадах, які відносяться до Списку № 1 (підземні роботи), правила отримання позивачем пенсії за віком на пільгових умовах визначається згідно із списками, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, з 09.06.1992 року - Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, а з 11.03.1994 року Постановою КМ України від 11.03.1994 року №162.

Пункт б) ст. 9 Закону СРСР «Про державні пенсії» встановлював, що чоловіки робітники і службовці на інших роботах з важкими умовами праці - за списком виробництв, професій і посад, який затверджений Радою Міністрів СРСР, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менш 25 років.

Пункт д) ст. 9 Закону СРСР «Про державні пенсії» закріплював, що робітники і службовці передбачені в пунктах «а» і «б» цієї статті, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, якщо не менше половини стажу (12 років 6 місяців для списку № 2), необхідного для призначення ним цієї пенсії, припадає на відповідні роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно із ст. 62 Закону 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 вказано, що при прийнятті документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження та має право вимагати від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб дооформлення у трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і поданих додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 7 постанови № 22-1 Правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік документів, які подаються для оформлення пенсії.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач надав до пенсійного органу заяву і всі можливі документи, перелік яких встановлений у вищезазначеній постанові.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Тобто, вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

В даному випадку, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують спеціальний трудовий стаж ОСОБА_3 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які передбачені за Списком № 1, а тому рішення Центрального об'єднаного УПФУ від 22.12.2016 о/р № НОМЕР_2 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв'язку з неможливістю проведення зустрічних перевірок достовірності видачі пільгових довідок є необґрунтованим та безпідставним.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що пенсійним органом протиправно відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки зазначене не відповідає правовим положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо проведення атестації робочих місць та не зарахування позивачу пільгового стажу після 1992 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі по тексту - Постанова №442) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінюватись докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже, за результатами вперше проведеної атестації до 21.08.1997 року, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві, передбачений Списками №1 і 2.

В даному випадку, згідно копії протоколу ДП «ШАХТА ІМЕНІ МАКСИМА ГОРЬКОГО» на підприємстві була проведена атестація робочих місць 27.03.1995 року (а.с.95).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 19.10.2016 (момент звернення).

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відступити від правової позиції, викладеної у висновках постанови Верховного Суду України від 17.11.2015 (справа 2-а/679/187/2014), оскільки в справі, що розглядається містяться документи, які підтверджують результати атестації робочих місць за умовами праці, підприємства де працював позивач.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, зокрема, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова