Справа № 686/12591/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/12591/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти УПП м. Хмельницького ДПП України Мазуренок Романа Вікторовича, в якому просив: постанову БР №723556 від 13.06.2017 р. про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 13 червня 2017 року інспектором 4-ї роти УПП м. Хмельницького Мазуренок Р. В. винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії БР №723556 відносно ОСОБА_2 за порушення п. 15.10 «д» правил дорожнього руху, а саме - що останній 13.06.2017 року, керуючи автомобілем марки «М 2140» н.з. НОМЕР_2 в м.Хмельницькому по вул. Соборна 56, здійснив стоянку таким чином, що створив перешкоду для руху т.з. марки «Skoda Octavia" н.з. НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_4

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Однак, ОСОБА_2, вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує його права, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правилами дорожнього руху України, а саме п.15.10 (д) визначено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідальність за порушення приписів п.15.10 Правил, визначена ч.3 с.122 КУпАП, згідно якої ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови серії БР № 723554 слідує, що ОСОБА_2 13.06.2017 року о 11 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «М 2140» д.н. НОМЕР_2 по вулиці Соборній, 56 у м. Хмельницькому здійснив стоянку керованого ним автомобіля, внаслідок чого створив перешкоди для руху транспортному засобу марки «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив пункт 15.10 «д» Правил дорожнього руху.

Однак, ОСОБА_2 вказує, що здійснив вимушену зупинку керованого ним транспортного засобу на пішохідному переході у зв'язку із технічною його несправністю вимкнення двигуна, проте руху транспортного засобу марки «Skoda Octavia» під керуванням водія ОСОБА_4не заважав.

Разом з цим, така технічна несправність його автомобіля не була позначена ні аварійною світловою сигналізацією, ні знаком «Аварійна зупинка», оскільки він діяв відповідно до п. 2.14 Правил дорожнього руху і зупинив керований ним автомобіль ближче як на 10 метрів до пішохідного переходу у випадку крайньої необхідності.

Натомість, пунктом 9.9 Правил дорожнього руху встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена при вимушеній зупинці транспортного засобу у місцях де зупинка заборонена. Крім того, водій повинен включати аварійну світлову сигналізацію і в інших випадках для попередження учасників руху про небезпеку, яку може створити технічний засіб. При зупинці транспортного засобу і включенні аварійної світлової сигналізації. А також при її несправності чи відсутності знак аварійної зупинки повинен бути негайно виставлений за вимушеної зупинки в місцях, де вона заборонена, і там де з урахування видимості транспортний засіб не може бути своєчасно відмічено іншими водіями.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта про те, що зупинка керованого ним автомобіля була вимушеною та останній діяв відповідно до пункту 15.14 Правил дорожнього руху, оскільки у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Водночас, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано суду апеляційної інстанції будь-яких доказів на підтвердження наявності стану крайньої необхідності, а саме - несправності автомобіля.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, провівши системний аналіз норм чинного законнодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про неправомірність заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 20 листопада 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.