Справа № 414/2196/17
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Справа № 414/2196/17

Провадження № 2-а/414/58/2017

Кремінський районний суд в Луганській області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М

секретаря Дегтяренко Т.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою площа Красна 5 в

м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Луганської області, в особі інспектора роти УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 28 жовтня 2017 року в м. Сєвєродонецьк згідно з постановою серії АР№465379 його на місці притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 5 ст 122 КУпАП, застосовано стягнення, штраф 1020 грн. Підставою складання постанови стало те, що 28 жовтня 2017 року о 12.50 він керував автомобілем та здійснив зупинку під будівлею торгівельного центру «ДЖАЗ» на місці, котре позначено дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою для нього 7.17 «Інваліди», чим порушив п.8.1 ПДР України. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, позаяк здійснив лише зупинку для висадки пасажира, а не стоянку. Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам закону. Зазначає, що оскільки він оспорював на місці виявлене правопорушення, посадова особа зобов»язана була відповідно до вимог ч 5 ст 258 КУпАП скласти, окрім постанови, ще й протокол про адміністративне правопорушення і який додати до постанови, чого не було зроблено працівником поліції. Також посилається на порушення його прав за ст 256,268,277,279-280 КУпАП, зокрема він був позбавлений права скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, запросити його бути присутнім при складанні постанови та для розгляду справи в строки, встановлені Кодексом.

Таким чином, позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, просить суд її скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення..

Під час попереднього судового засідання представник позивача вимоги підтримав. Послався на судову практику ВАСУ в аналогічній справі та Рішення Конституційного суду України щодо порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, вказав на приписи ПДР України, зокрема п.1.1 розмітка,п.15.9 та п.15.10 «зупинка забороняється» та «стоянка забороняється», зі змісту яких випливає висновок про можливість перетинання лінії розмітки, якщо нею позначено місце стоянки, при цьому додав фотодоказ розміщення транспортного засобу позивача. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Надав заперечення за позовом, відеодоказ порушення правил дорожнього руху позивачем та копію постанови, яку вважає законною, винесеною компетентною особою, в межах наданих повноважень і відповідно до Закону. Просив адміністративний позов ОСОБА_1І залишити без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, заперечення відповідача, дослідивши відео з місця події, вважає позов обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів ч.2,4,6 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб»єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов»язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч4).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч6).

За ст 122 ч 5 КУпАП, в редакції Закону від 22.06.2017, набрала чинності 26.10.2017 року, «Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Згідно п.8.1 ПДР України, вимоги якої нібито порушив водій транспортного засобу,і про що зазначено в оскаржуваній постанові передбачає, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів а також регулювальниками.

Судом встановлено, згідно копії постанови серії АР№465379 від 28.10.2017 року поліцейським позивач був на місці притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.5 КУпАП, застосовано мінімальне стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу у сумі 1020 грн. за порушення вимог п.8.1 ПДР України /а. с.3/.

В бланку самої постанови відсутні зауваження або будь які заперечення позивача щодо її складання. Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її суб»єктом владних повноважень, про що свідчить особистий підпис порушника.

На звороті постанови є відмітка про роз»яніння прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з особистим підписом порушника та зазначенням про ознайомлення із цими правами ( ас 26зворот).

Встановлені обставини правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності позивача співпадають із змістом відео на диску, наданого відповідачем та дослідженого судом( ас 27).

Із дослідженого відеозапису з диску ( ас 27) встановлено, що 28 жовтня 2017 року о 12.50 позивач, як водій автомобіля НОМЕР_1 здійснив зупинку ( на момент звернення поліцейського перебував в салоні зазначеного авто) під будівлею торгівельного центру «ДЖАЗ» на місці, котре позначено дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою для нього 7.17 «Інваліди», який сумнівів у суду не викликає щодо його автентичності. Поліцейський звернув увагу водія на порушення правил зупинки-стоянки, роз»яснив правопорушнику права та обов»язки.

З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги заперечення позивача, викладені в позовній заяві, щодо нібито порушення його прав при складанні постанови.

В цій частині, з тих самих підстав також не заслуговують на увагу й заперечення представника позивача в судовому засіданні.

Наданий представником позивача в підтвердження його невинуватості фото доказ розміщення транспортного засобу відповідача на стоянці (зупинці) суд до уваги не приймає з огляду на відеодоказ, досліджений судом, який спростовує цей факт.

Таким чином, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1І з порушенням здійснив зупинку (стоянку) під будівлею торгівельного центру «ДЖАЗ» на місці, котре позначено дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» з додатковою табличкою для нього 7.17 «Інваліди». А суб»єкт владних повноважень неправомірно розглянув на місці справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 122 КУпАП, яке не відноситься до переліку адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення( ст 258 КУпАП), тим самим порушивши права позивача, передбачені ст 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови.

Аналогічну правову позицію висловлено колегією суддів ВАСУ, викладену в ухвалі від 26.20.2016 року, справа К/800/37207/15, згідно якої за частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці є незаконною та підлягає скасуванню.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягають з огляду на встановлені судом обставини справи.

Керуючись ст. 19 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, ст. 122 ч.5 КУпАП, п.15.9, 15.10 ПДР України, ч3ст2, ч.2,4,6 ст. 71, ст 159-161 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Луганської області, в особі інспектора роти УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР№465379, інспектора роти УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1В до адміністративної відповідальності за ч 5 ст 122 КУпАП, із застосованням стягнення, штрафу 1020 грн.

Відмовити в задоволенні вимоги позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Є.М. Акулов