Справа № 826/17272/16
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Качак Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду міста Києва із адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо надання негативного висновку від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 щодо можливості відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 йому у власність.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновок Департаменту містобудування та архітектури КМДА від 16.09.2014 року №9036/0/12/27-14 є ідентичним за змістом з попереднім висновком та стосується однієї і тієї ж самої земельної ділянки по АДРЕСА_1, при цьому, протиправність надання висновків про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлена в межах розгляду адміністративної справи №826/20835/14.

Постановою Окружного адміністративного суду у місті Києві від 12.11.2016 позов задоволено: визнано дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради неправомірними в частині надання негативного висновку від 16.09.2014 року №9036/0/12/27-14.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем правомірності вчинення оскаржуваних дій, тому прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо надання негативного висновку про невідповідність ініціативи містобудівній документації за функціональним призначенням, внаслідок порушення ним як суб'єктом владних повноважень положень принципу обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідач подав апеляційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду у місті Києві від 12.11.2016, якою просить через порушення норм матеріального права скасувати вказане рішення та відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законом, тобто підставою прийняття спірного висновку №9036/0/12/27-14 від 16.09.2014 став Генеральний план міста Києва, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, згідно якого територія, на якій позивач просив відвести йому земельну ділянку (АДРЕСА_1) відноситься до багатоповерхової житлової забудови.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач звернуся до відповідача з питання відведення йому у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Листом від 16.12.2015 №057022-08/Ю-11268-18052 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради повідомив позивача, що на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування, що відбулось 19.05.2015 було розглянуто справу-клопотання № К-20764 та ухвалено відмовити ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Дане рішення прийнято на підставі висновку № К-20764 Київської міської ради від 20.06.2015 №057/10829, в якому зазначено, що підстава відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є те, що зазначена земельна ділянка відповідно до Генерального плану розвитку м. Києва та його приміської зони до 2020 року за функціональним призначенням належить до території багатоповерхової житлової забудови.

В свою чергу підставою для прийняття висновку до К-20764 Київської міської ради від 20.06.2015 №057/10829 слугували висновки, що були надані Департаментом містобудування та архітектури за результатами розгляду справи-клопотання № К-20764 від 16.09.2014 року №9036/0/12/27-14.

16.09.2014 Департаментом земельних ресурсів відповідача прийнято висновок №9036/0/12/27-14 щодо відповідності заявленої у справі - клопотанні № К-20764 ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, що мають бути враховані при розробці документації з землеустрою, яким визначено, що заявлена у справі - клопотанні ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 Земельного кодексу України ).

Частиною 10 стані 118 Земельного кодексу України визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина 11 статті 118 Земельного кодексу України).

На час виникнення спірних правовідносин, був чинним Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затверджений рішенням Київської міської ради 28.02.2013 №63/9120 (Далі по тексту - Порядок).

Згідно статті 6 Порядку Департамент містобудування та архітектури розглядає клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою протягом трьох робочих днів та надсилає до Департаменту земельних ресурсів свій висновок щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації, а також щодо наявних містобудівних умов і обмежень, що мають бути враховані при розробленні документації із землеустрою.

Департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також висновку Департаменту містобудування та архітектури щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та щодо наявних містобудівних умов і обмежень, який надається у випадках, передбачених цим Порядком, розробляє проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою із зазначенням орієнтовного розміру та меж земельної ділянки (або проект рішення про відмову у наданні такого дозволу), який розглядається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строк, встановлений законодавством.

Підставами для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою можуть бути невідповідність ініціативи (місця розташування) земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також Генеральному плану міста Києва, іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель міста Києва, проектам землеустрою щодо впорядкування території міста Києва, затвердженим у встановленому законодавством порядку; подання зацікавленою особою неповного складу пакета документів, необхідних для одержання дозволу на розроблення документації із землеустрою, виявлення в документах, поданих зацікавленою особою, недостовірних відомостей та інші підстави, встановлені законом.

Судом встановлено, що у висновку відповідача від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14, правомірність дій щодо прийняття якого є предметом даної адміністративної справи, зазначено, що відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київради 28.03.2002 №370/1804, територія за функціональним призначенням належить до території багатоповерхової житлової забудови; земельна ділянка входить в межі 8 м/р Позняки, комплексна забудова, яка здійснюється за погодженою містобудівною та проектною документацією, будівництво садибної забудови а території мікрорайону не передбачено.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що попередньо рішенням Київської міської ради від 02.10.2013 №90/9678 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» позивачу відмовлено у задоволенні його заяви.

Рішення прийняте на підставі висновку Головного управління містобудування та архітектури від 31.08.2012 №11325/0/18-3/27-12, за яким згідно Генерального плану розвитку міста Києва та його приміської зони до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, зазначена земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території багатоповерхової житлової забудови.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.04.2014 у справі №826/20506/13-а, яка згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень набрала законної сили 30.04.2014, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 02.10.2013 №90/9678 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд» та зобов'язано Київську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Підставою для прийняття судового рішення стали наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київської міської ради від 23.04.2009 року №445/1501 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва» передано у приватну власність земельні ділянки громадянам, в тому числі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, що становить 11/60 та 245/300 від 0,10 га відповідно, про що вказаними особами отримано державні акти про право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що станом на 23.04.2009, тобто на момент передачі у приватну власність Київською міською радоюземельної ділянки по АДРЕСА_1, зазначеним вище особам, Генеральний план розвитку міста Києва та його приміської зони до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, що став підставою прийняття оскаржуваного у даній адміністративній справі висновку від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 про відмову увідведенні земельної ділянки громадянину ОСОБА_2, вже існував і підставою для відмови у прийнятті рішення про надання земельної ділянки не став.

Слід зазначити, що у даних правовідносинах позивачем подано заяву про передачу у власність суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1, а тому посилання відповідача у оскаржуваному висновку від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 на наявність Генерального плану розвитку м. Києва та його приміської зони до 2020 року, як підстави для відмови не може бути визнана судом обґрунтованою.

Також під час розгляду адміністративної справи №826/20506/13-а судом встановлено, що згідно матеріалів справи до Київської міської ради з заявами про передачу у власність земельних ділянок по АДРЕСА_1 зверталися також, крім ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, щодо яких Головним управлінням містобудування та архітектури підготовлено аналогічні за змістом висновки.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2015 в адміністративній справі №826/20835/14 надано оцінку діям Департаменту містобудування та архітектури (правонаступника Головного управління містобудування та архітектури внаслідок проведеної реорганізації) щодо надання висновку від 13.08.2014 №7973/0/12/27-14 за заявою ОСОБА_2.

Згідно змісту оскаржуваного висновку від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 підставою його прийняття стало посилання на Генеральний план розвитку м. Києва та його приміської зони до 2020 року, затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. №370/1804, згідно якого територія за функціональним призначенням належить до території багатоповерхової житлової забудови.

Тобто, підстави для прийняття негативного висновку від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 є по суті такими самими, як і підстави для прийняття висновку від 13.08.2014 №7973/0/12/27-14 за заявою ОСОБА_2.

Аналогічні висновки містяться і в постанові Окружного адміністративного суду м. Києві від 23.03.2015 у справі №826/20835/14, яка, як вбачається з відомостей Єдиного державної реєстру судових рішень, набрала законної сили 21.04.2015.

В силу положень частини першої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Отже, висновок відповідача від 16.09.2014 №9036/0/12/27-14 є ідентичним за змістом та стосується однієї і тієї ж самої земельної ділянки по АДРЕСА_1, при цьому, протиправність надання висновків про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлена в межах розгляду адміністративної справи №826/20835/14 та №826/20506/13-а, рішення по яких, як зазначалось судом вище, набрали законної сили.

Тобто, рішеннями у вказаних адміністративних справах встановлені обставини, які у відповідності до норм частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не доказуються при розгляді даної адміністративної справи, в яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність вчинення оскаржуваних дій.

Внаслідок вказаного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо надання негативного висновку про невідповідність ініціативи містобудівної документації за функціональним призначенням, внаслідок порушення ним як суб'єктом владних повноважень принципу обґрунтованості.

Таким чином, всі доводи апелянта не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, отже не заслуговують уваги, оскільки відповідач при повторному розгляді справи-клопотання № К-20764 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд не врахував висновки попередньо прийнятих судових рішень з вказаного питання, що призвело до прийняття незаконного рішення.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 20.11.2017 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХ В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2017 р., залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 липня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль