Справа № 335/10372/17(2-а/335/475/2017)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2017 рокусправа № 335/10372/17(2-а/335/475/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2017р. у справі №335/10372/17 (2-а/335/475/2017)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії. / а.с. 2-4/.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №335/10372/17 (2-а/335/475/2017) /а.с. 21/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», 25.05.2017р. він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення та до заяви надав уточнену довідку (додаток до грошового атестату) про суми додаткових видів грошового забезпечення, але відповідач листом від 08.08.2017р. повідомив його про те, що пенсія йому нарахована та виплачується відповідно вимог чинного законодавства, яким не передбачено врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, але позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо неврахування при визначені розміру його пенсії в розмір грошового забезпечення сум отриманих ним матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань необґрунтованою безпідставною, такою що суперечить вимогам чинного законодавства та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, тому просив суд: - визнати таку бездіяльність відповідача протиправною; - зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, починаючи з 01.08.2017 р. з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, таких виплат, зазначених у додатку до листа Управлінням СБ України в Запорізькій області від 20.06.2017р. №59/П-270/33 - матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105), матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (код 107), з яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування; - зобовязати відповідача виплатити позивачу різницю між розміром перерахованої з 01.08.2017 р. пенсії та фактично виплаченим розміром пенсії за минулий час за 12 місяців до настання обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.08.2016 р. по 31.07.2017 р.; - зобовязати відповідача надати позивачу після перерахунку детальний розрахунок пенсії в письмовій формі.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2017р. у справі №335/10372/17 (2-а/335/475/2017) адміністративний позов задоволено; - визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі його заяви від 25.07.2017р.; - зобовязано ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.08.2016 р., з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105); матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (код 107), з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. (суддя Соболєва І.П.) /а.с. 34-36/.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 13.09.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 40-41/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішення у даній справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 13.09.2017р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Дана справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України. Особи, які беруть участь у розгляді справи, про день та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлені належним чином /а.с. 48-51/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1, позивач у даній справі, перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримував пенсію, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом під час розгляду даної справи та долучені до матеріалів справи / а.с.24,21/ та не заперечувались особами, які беруть участь у розгляді даної справи, під час її розгляду судом.

25.05.2017р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з моменту призначення та до заяви надав уточнену довідку (додаток до грошового атестату) про суми додаткових видів грошового забезпечення /а.с.20,5-19/, але відповідач листом від 08.08.2017р. повідомив заявника про відсутність підстав для перерахунку призначеної йому пенсії з моменту призначення оскільки пенсія йому нарахована та виплачується відповідно вимог чинного законодавства, яким не передбачено врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань / а.с. 21/, і саме ця відповідь відповідача обумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом за захистом свої порушених прав та інтересів.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі врегульовано нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положеннями Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992р. (зі змінами та доповненнями).

Сукупний аналіз норм ч. 3 ст. 43 Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» п. 7 Порядку, ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дає можливість зробити висновок про те, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, гарантовано право на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, і пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства колегія суддів вважає, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, є такими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців і повинні враховуватись під час визначення розміру грошового забезпечення при визначені розміру пенсії, при цьому зазначені висновки суду узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, який викладено ним у постанові від 10.03.2015 року №21-70а15, і який з урахуванням положень ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обовязковим для суду при застосуванні таких самих норм права.

Як вбачається з інформації, яка надана УСБУ в Запорізькій області 19.06.2017р., та надана позивачем відповідачу у справі 25.07.2017р. у червні 2009 року та у травні 2010 року позивач отримав матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105) 4197,60 грн. та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (код 107) у розмірі 497,60грн. за кожний місяць на загальну суму 16790,40грн. / а.с. 6,7-19/, та на ці суми виплат були нараховані та сплачені внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Отже вищенаведене свідчить про те, що суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, які були отримані позивачем у 2009,2010рр., відповідно до довідки УСБУ в Запорізькій області 19.06.2017р., та з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, є такими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців і повинні враховуватись під час визначення розміру грошового забезпечення при визначені розміру пенсії позивача, що свідчить про те, що відповідач, який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, під час не вчинення дій спрямованих на здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням цих сум діяв всупереч вимог чинного законодавства, та допустив бездіяльність, яка є протиправною, тому суд першої інстанції, обґрунтовано визнав таку бездіяльність відповідача протиправною та з метою захисту прав та інтересів позивача у справі, відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.08.2016 р., з урахуванням у складі грошового забезпечення таких виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення (код 105); матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань (код 107), з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, зробивши правильний висновок про обґрунтованість заявлених позивачем у справі позовних вимог.

При цьому необхідно зазначити, що такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з вимогами ст. 1, ч. 1,2 ст. 8 Конституції України відповідно до яких Україна є правовою державною у якій, серед інших, визнається та діє принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так як суть вимог особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання» якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Крім цього, Європейського суду з прав людини , у рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.994 р. (серія А, № 303А, п. 29, зазначив, що міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Але при цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 01.07.2003 р.) національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 13.09.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області- залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2017р. у справі №335/10372/17 (2-а/335/475/2017) залишити без змін.

Ухвала суду, відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко