Справа № 821/1126/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1126/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправною відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,5492 га, що розташована на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району для ведення особистого селянського господарства, оформлену листом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області №Б-538/0-298/6-17 від 02.02.2017.

- зобов'язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,5492 га, що розташована на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району для ведення особистого селянського господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,5492 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району. За розглядом даної заяви, позивачу було відмовлено у наданні такого дозволу. У листі відмові №Б-538/0-298/6-17 від 02.02.2017 відповідач послався на п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Позивач вважає необґрунтованою таку відмову, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, дату та місце судового розгляду відповідача повідомлено належним чином. Проте, подав письмові заперечення на адміністративний позов з яких вбачається, що проти задоволення позову заперечує з підстав викладених в таких письмових запереченнях на адміністративний позов.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,5492 га для ведення особистого селянського господарства, на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району, у якій було зазначено цільове призначення земельної ділянки та її розміри, додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та інші документи, визначені Земельним кодексом України.

02.02.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області листом № Б-538/0-298/6-17 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви, так як ним при наданні викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки не враховані положення ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про охорону земель", зокрема, положення про те, що черезсмужжя та конфігурація земельних ділянок, що створюють перешкоди в ефективному їх використанні і здійсненні природоохоронних заходів, а також порушують ландшафтну цілісність території, підлягають упорядкуванню відповідно до затвердженої документації із землеустрою.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у задоволенні заяви, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України, відповідно до частини першої якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 Земельного кодексу України, у відповідності до частини 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства убачається, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності, а саме:

невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Дослідивши лист відповідача № Б-538/0-298/6-17 від 02.02.2016, щодо розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, суд приходить до висновку, що викладена в ньому позиція (фактична відмова) у надані дозволу, не містить визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України, підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що позбавляє таку відмову ознак правомірності, та зазначає наступне.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надало відповідь, яка по суті не відповідає фактичним обставинам, а саме, судом не встановлено невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України. Тобто, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством.

Крім того, відповідно до практики Верховного Суду України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 січня 2016 року № 21-3690а15, від 13 грудня 2016 року № 21-2573а16 та інших.

Отже, оскільки відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на нормах закону, вона вважається протиправною, що є належною підставою для задоволення позовної вимоги.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,5492 га, що розташована на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає наступне.

Суд не може перебирати на себе повноваження та функції уповноваженого органу, втручаючись при цьому у внутрішньо - організаційну специфіку роботи.

Отже, суд не вправі зобов'язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із вищезазначеним земельним законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом.

Аналогічну правову позицію виклав Вищий адміністративний суд у своєму рішенні по справі № 820/4897/16.

Однак, відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене та з огляду на протиправність рішення відповідача про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2016 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,5492 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками викладеними в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №821/939/17.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 90, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену в листі - відповіді за №Б-538/0-298/6-17 від 02.02.2017.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.12.2016 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтованою площею 0,5492 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, для ведення селянського господарства.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 6.2.1