Справа № 826/8055/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2017 року № 826/8055/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

третя особа Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва, в якому просить:

- визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними.

- зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та надати подання до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу 1% збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 9 994, 85 грн., сплаченого згідно квитанції ПуАТ «КБ»АКОРДБАНК» відділення №25 №262510001 від 16.02.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в поверненні надміру сплаченого пенсійного збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки позивач звільнений від сплати збору згідно з п. 9 ст. 1 Закону України від 26.06.1997 р. №400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №400/97), як особа, що придбала житло вперше, у зв'язку із чим позивач просить зобов'язати відповідача вчинити дії щодо повернення вказаних коштів в судовому порядку. Позивач просив розглядати справу без його участі за наявними матеріалами по справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення на позов в тексті яких зазначив, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією відносно прав власності на нерухоме майно. Крім того, відповідач просить врахували обставину, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності гр. ОСОБА_1 є власником лише 1/2 частки об'єкту житлової нерухомості. Згідно договору купівлі- продажу квартири від 16 лютої 2017 року покупцями за цим договором є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 9 994,,85 грн. було сплачено Покупцями. За таких обставин, ОСОБА_1 було сплачено не всю суму збору на обов'язкове державне пенсійне страхування а лише половину від 9 994,85 грн. Відповідач просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без його участі.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2017 року №15-85, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є., придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2017 року; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000.

При укладенні договору, згідно з вимогами пункту 15-3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 "Про затвердження порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", позивачем сплачено 9 994. 85 грн. пенсійного збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчить квитанція від 16.02.2017 року №262510001 на суму 9 994, 85 грн. про сплату позивачем на рахунок ГУ ДКСУ у м. Києві 1% за придбання нерухомого майна.

Проте, згідно зі статтею 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", збір сплачується фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За посиланням позивача, житло, згідно з договором купівлі-продажу квартири від 16.02.2017 року, придбавалося позивачем вперше, тому він не являвся суб'єктом сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Тобто, збір сплачений позивачем помилково.

В подальшому, позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Києва та Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва з заявою від 25.05.2017 року, в якій просив подати до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва подання про повернення йому 1% збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу квартири в розмірі 9 994, 85 грн., сплаченого відповідно до квитанції №262510001 від 18.02.2017 року

Листом від 07.06.2017 року за №431807/16 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією відносно прав власності на нерухоме майно. Враховуючи вищенаведене, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має жодних правових підстав для повернення сплаченого позивачем збору на загальну суму 9 994, 85 грн.. Керуючись абз.1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» позивач має право звернутися до судових органів з відповідним позовом щодо повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач вважає, що не є суб'єктом сплати збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки житло ним було придбано вперше.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою стягнення помилкового сплаченого 1% пенсійного збору за придбання нерухомого майна в сумі 9 994, 85 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 9 ч. 1 ст.1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок №1740), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Тобто, вказаними нормами визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки:

1) громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла;

2) громадяни, які придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

При цьому, слід звернути увагу, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, не існує єдиної бази, за допомогою якої можна визначити первинне придбання нерухомого майна особою, а також не існує органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла.

Питання стосовно механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, - було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше, однак, ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.00 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм - не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами, а тому саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані довести, що конкретні особи - придбавають житло не вперше.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Нормами частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З аналізуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку, що саме Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві зобов'язано довести, що позивач придбав житло згідно договору купівлі - продажу від 16.02.2017 року не вперше.

Таким чином, з наведеного вбачається, що дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поверненні позивачу безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими та неправомірними, оскільки ненадання позивачем документів, що підтверджують придбання нерухомого майна вперше не є підставою для відмови у поверненні такого збору, а тому суд вважає доцільним визнати такі дії протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України: від 20 серпня 2015 року по справі К/800/41597/14 від 27 січня 2015 року по справі К/9991/22832/12, від 22 травня 2014 року у справі № К/800/18016/14.

В частині щодо зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та надати подання до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу 1% збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 9 994, 85 грн., сплаченого згідно квитанції ПуАТ «КБ»АКОРДБАНК» відділення №25 №262510001 від 16.02.2017 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Поряд з цим, п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок №787) визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

- заяви платника;

- подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

- платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Так, позивач на підтвердження обставин придбання житла вперше надав суду Інформаційні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80505264 від 16.02.2017 року.

Суд зазначає, що згідно вказаного витягу позивачу на праві приватної власності належить 1/2 об'єкту житлової нерухомості, а саме: 1/2 квартири АДРЕСА_1 що була предметом договору купівлі - продажу від 16.02.2017 року.

Також, як вбачається з п.1 наданої суду копії договору купівлі - продажу квартири від 16.02.2017 року «ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили, в рівних частках кожний, належну продавцям на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2.

Тобто, судом встановлено, та зазначено в договорі купівлі - продажу від 16.02.2017 року, що позивачу належить лише ? частка квартири АДРЕСА_2 і покупцями в рівних долях сплачено 1% збору на державне пенсійне страхування в сумі 9994,85грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має право на повернення суми збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування як помилково сплаченого, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та надати подання до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу 1% збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна - частково, а саме зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та надати подання до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу 1/2 з суми сплаченого 1% збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна вперше в розмірі 4 997, 43 грн.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-72, 94,160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними.

3.Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та надати подання до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Києва про повернення позивачу 1% збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 4 997, 43 грн., сплаченого згідно квитанції відділення №262510001 від 16.02.2017 року.

4.Присудити на користь ОСОБА_1 здійснені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Я.І. Добрянська