Справа № 822/2164/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2164/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

21 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Кучерявої Т.П.,

представника відповідача: Ромашина В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод", товариства з обмеженою відповідальністю "Каффа Топ" про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 р.,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод", товариства з обмеженою відповідальністю "Каффа Топ" про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 р.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, позивач просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній просила суд задовольнити її, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати з направленням справи для продовження розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Положеннями статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті).

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Зазначений строк встановлений законом з метою дисциплінування позивачів та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Згідно статті 99 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що підставами для визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року позивач вказує:

1) відсутність фактичних наслідків господарських операцій поставки товару відповідно договору укладеного між ПАТ "Теофіпольський цукровий завод" та ТОВ "Каффа Топ" № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року.

2) вирок Голосіївського суду м.Києва по справі №752/3249/15-к, провадження №1-кп/752/320/15 від 19.05.2015 року, яким директора товариства з обмеженою відповідальністю "Каффа Топ" визнано винною у створені фіктивного підприємства ТОВ "Каффа Топ" і засуджено за частиною 1 статті 205 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що про наявність вищезазначених підстав позивач дізнався 01.07.2016 року, що підтверджується актом документальної планової перевірки приватного акціонерного товариства "Теофіпольський цукровий завод" №0043/22-01-14-04/05394995 від 01.07.2016 року.

З позовною заявою про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року позивач звернувся 28.07.2017 року, після спливу визначеного Кодексом адміністративного судочинства України 6-місячного строку звернення до адміністративного суду.

Посилання апелянта на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду по справі №822/2028/16, як на підставу яка зумовила виникнення підстави для звернення до суду колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки оскарження податкового повідомленя-рішення про нарахування податкових зобов'язань по взаємовідносинах з публічним акціонерним товариством "Теофіпольський цукровий завод" не є перешкодою для звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року, право на яке виникло 01.07.2016 року.

Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з практикою Європейського Суду "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Відтак, колегія суддів вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року, встановлений статтею 99 КАС України.

Згідно до частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окрім того, поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак, судова колегія приходить до висновку, що позивач знав про порушення своїх прав, однак не звернувся до суду з дотриманням строку звернення, встановленого КАС України.

Представник позивача під час судового засідання не навів обґрунтованих причин пропущення ним строку звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору поставки № Ц/0107/9 від 01.07.2014 року, а також не надав суду доказів, які б підтверджували поважність пропущення такого строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме з 01.07.2016 року починається перебіг строку звернення до суду з позовом про визнання недійсним вказаного договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 листопада 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.