Справа № 263/8760/17
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/8760/17
Провадження № 2-а/263/583/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся із адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області (далі за текстом - Центральне об'єднане УПФУ м. Маріуполя Донецької області) про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування та виплатити компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року. В позові посилається на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року його позов було задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 06.04.2015 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, якою було скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року, скасовано, судове рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року залишено в силі. В червні 2017 року постанова суду була виконана відповідачем та він виплатив заборгованість за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року в сумі 107609,87 грн. Відповідач не здійснив нарахування та доплату заборгованості компенсації за затримку виплати заборгованості відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159. Просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплаті компенсації за втрату частини грошових доходів з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року, зобов'язати Центральне об'єднане УПФУ м. Маріуполя Донецької області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини грошових доходів зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 надали заяву з клопотанням про підтримку позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник відповідача надав суду заперечення та доповнення до них від 09.11.2017 року, в яких зазначив, що у червні 2017 року на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.07.2015 року управлінням було здійснено перерахунок пенсії та виплачено заборгованість за рішенням суду в сумі 107609,87 грн. Посилаючись на положення ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» вказує, що компенсації підлягають лише нараховані громадянам суми доходи і не підлягають компенсації суми, які носять разовий характер. Компенсація виплачується при наступних умовах: доходи повинні бути нараховані; затримка виплати доходу на один і більше календарних місяців; доходи не повинні мати разового характеру. Відповідачем не порушено строків виплати пенсії, а тому дії Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» не розповсюджуються на вказані виплати. Підставою для перерахунку індексації пенсії була постанова суду, яка була виконана. Сума виплаченого за рішення суду боргу мала разовий характер, тому підстав для виплати компенсації не має. Відповідач просив у позові відмовити.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.08.2004 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року його позов ОСОБА_2 задоволено та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 06.04.2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, якою було скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року, скасовано, судове рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.07.2015 року залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В червні 2017 року відповідачем було здійснено виплату пенсії позивачу нараховану на підставі постанови Жовтневого районного суду від 14.07.2015 року заборгованість за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року в сумі 107609,87 грн., до складу якої не входить компенсація.

Частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 (далі - Порядок №159), для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями вказаного порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2014 року (справа № 21-518а14): «Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення».

З урахуванням цього не заслуговують на увагу доводи відповідача, що виплачена за рішенням суду пенсія не є доходом громадянин та має разовий характер.

Відповідно до 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За нормами статті 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Згідно ст. 6 Закону компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

У відповідності до наведених норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях закону та підлягають задоволенню.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 640 грн., а відповідач від такої сплати звільнений у силу вимог п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то такий відповідно до вимог ст. 94 КАС України підлягає відшкодуванню за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.1, 2, 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 11, 17, 52, 71, 99, 100, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області нарахувати та сплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, суму компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 06.04.2015 року по 31.05.2017 року.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів від дня отримання її копії.

Суддя: О.М. Томілін