Справа № 196/1071/17
Суддя: Зубій А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1071/17
№ провадження 2-а/196/32/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Зубій А.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в смт. Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення комісії та зобов'язання призначити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в порядку адміністративного судочинства до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, предмет якого складають такі вимоги: - визнати недійсним та скасувати рішення комісії Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в частині незарахування до її спеціального стажу роботи вихователем дитячого садку у колгоспі ім. Фрунзе періоду роботи з 01.08.1986 р. по 14.12.1994 р.; - зобов'язати комісію Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити обчислення її спеціального стажу на підставі записів в трудовій книжці УКР № 1206508 від 10 жовтня 1986 року з урахуванням всіх періодів роботи в колгоспі ім. Фрунзе з 01.08.1986 р. по 14.12.1994 р. відповідно до вимог частини першої ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5.11.1991 р. № 1788-Х11 зі змінами і доповненнями; - зобов'язати комісію Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 13.09.2017р., тобто з дня подання нею заяви про призначення, що передбачено п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. № 1058-ІV.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з 01.08.1986 року була прийнята в члени колгоспу імені Фрунзе та з цього періоду по 14.12.1994 року працювала вихователем дитячого садка, який діяв при вищевказаному колгоспі.

Відповідно по пункту "е" статті 55 Закону України "Про загальне пенсійне забезпечення" на призначення пенсії за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

За результатами розгляду заяви та поданих документів комісія відповідача відмовила їй у призначенні пенсії за вислугу років через відсутність спеціального стажу роботи працівника освіти. Відповідачем було нараховано їй спеціального стажу лише 22 роки 9 місяців 10 днів. Про дату та номер прийнятого рішення її повідомлено не було.

Із змісту листа відповідача від 29.09.2017 № 4182/04/33 не зрозуміло порядок обрахування спеціального стажу.

Вважає, що рішення комісії відповідача є незаконним, як таке, що прийняте з явними порушеннями вимог діючого пенсійного законодавства, а саме положень частини першої ст. 56 та ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" щодо безпідставного незарахування до спеціального стажу періодів в колгоспі імені Фрунзе на підставі трудової книжки. До спеціального трудового стажу відповідач повинен був зарахувати всі місяці роботи у колгоспі ім. Фрунзе з 01.08.1986 р. по 14.12.1994 р., оскільки її посада "вихователь" відноситься до переліку, що затверджується у порядку, який визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 та не змінювалась протягом всього часу роботи.

З урахуванням цього періоду її спеціальний стаж становитиме 25 років 2 місяці 1 день, при необхідних станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років.

Зазначає, що Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, не передбачено внесення до трудової книжки працівника відомостей про встановлений мінімум вихододнів за рік та його виконання. Виходячи з того, що в її трудовій книжці є всі необхідні записи, що передбачені порядком її ведення та записи про встановлений мінімум вихододнів на рік і дані про його щорічне виконання та про розмір нарахованої за рік заробітної плати, відповідач при визначенні загального та спеціального стажу повинен був керуватися трудовою книжкою, яка відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Відповідач при визначенні її стажу за період роботи у колгоспі ім. Фрунзе з 01.08.1986 р. по 14.12.1994 р. повинен був керуватися частиною першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", положеннями якої встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

26 жовтня 2017 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області на адресу Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було направлено супровідний лист за вих. №196/1071/17/6475/2017, копія ухвали про відкриття скороченого провадження в даній справі, а також позовна заява з додатками, які були отримані відповідачем 26 жовтня 2017 року (а.с.18).

Положеннями частин 3, 4 статті 183-2 КАС України визначено, що про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу, копія якої разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів невідкладно надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу. В ухвалі в обов'язковому порядку зазначаються строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Якщо справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, то заперечення проти позову чи заява про визнання позову мають бути подані безпосередньо до канцелярії суду.

Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

06 листопада 2017 року від Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до суду надійшли письмові заперечення, в яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що 13.09.2017 позивач звернулася до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на призначення пенсії за вислугу років мають право працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

До спеціального стажу Царичанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не було враховано періоди роботи в колгоспі імені Фрунзе вихователем дитячого садка.

Причиною незарахування даного періоду являється те, що згідно ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, являється трудова книжка.

В даному випадку в трудовій книжці відомості про прийняття позивача вихователем дитячого садка відсутні.

Згідно представлених документів страховий стаж позивача складає 30 років 8 місяців 20 днів, з них спеціальний стаж працівника освіти - 22 роки 9 місяців 10 днів.

Рішенням комісії від 19.09.2017 № 612 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" через відсутність станом на 01.04.2015 року 25 років спеціального стажу встановленого законодавством або станом на 01.01.2016 року - 25 років 6 місяців.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом, зокрема, не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та надані позивачем докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці УКР № 1206508 від 10.10.1986 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.08.1986 року прийнята в члени колгоспу ім. Фрунзе (запис № 2), та з 14.12.1944 року звільнена з членів колгоспу ім. Фрунзе за власним бажанням згідно поданої заяви (запис № 3) (а.с.8).

Згідно протоколу № 612 Комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 19.09.2017 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", через відсутність станом на 01.04.2015 року не менше 25 років спеціального стажу або станом на 01.01.2016 року встановленого законодавством спеціального стажу не менше 25 років 6 місяців (а.с.21).

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Період роботи позивача на посаді вихователя дитячого садка підтверджується архівними довідками № 881 від 17.11.2016, № 882 від 17.11.2016, № 883 від 17.11.2016 року, виданими архівним відділом Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с. 12-14), відповідно до яких засіданням правління колгоспу імені Фрунзе від 28 липня 1986 року ОСОБА_1 призначена на посаду вихователя дит. садка; засіданням правління колгоспу імені Фрунзе від 14 грудня 1994 року рекомендована загальним зборам на звільнення за її заявою; Звітно-виборними зборами колгоспу імені Фрунзе від 03 лютого 1995 року звільнена з членів колгоспу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що наявні в позивача документи, які знаходяться в матеріалах справи, містять достатньо даних, які підтверджують факт роботи позивача вихователем дитячого садка у колгоспі ім. Фрунзе і яких є достатньо для призначення пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити пенсію за вислугу років, у відповідності з приписами пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Окрім того, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України, а також ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, та ст. 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносини, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносини виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що втручання інших органів або посадових осіб, в тому числі суду, в діяльність відповідача є перебиранням судом на себе функцій суб'єкта владних повноважень.

Отже, позовні вимоги в частині зобов'язання Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області обчислити спеціальний стаж та призначити пенсію за вислугу років не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов'язати Царичанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення пенсії за вислугу років, у відповідності з приписами пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Царичанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області від 19.09.2017 р. про відмову в призначенні пенсії за вислугу років через відсутність спеціального стажу.

Зобов'язати Царичанське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Царичанський районний суд, як місцевий адміністративний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. ЗУБІЙ