Справа № 539/2685/17
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2685/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

01 листопада 2017 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Іващенко Ю. А. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради Полтавської області про вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради Полтавської області про вчинення певних дій.

В позові вказав, що є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Так, відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Однак, у 2017 році йому було виплачено лише 3100 грн. такої допомоги, що не відповідає вимогам Закону. При цьому відповідач посилається на Бюджетний кодекс та постанову КМУ від 05.04.2017 року №223, що встановлює дещо нижчій розмір грошової допомоги по відношенню до Закону.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки в даному випадку підлягає застосуванню не постанова КМУ, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 травня 2017 року - 1312 грн., що є мінімальною пенсією за віком.

Таким чином позивач вважає, що згідно діючого законодавства України, недоплата щорічної разової грошової допомоги йому, як інваліду війни 2-ї групи за 2017 рік складає 7396 гривень (1312х8-3100).

На підставі викладеного позивач прохає суд, визнати дії відповідача в частині не донарахування та недоплати йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня як інваліду війни 2-ї групи за 2017 рік неправомірними та зобов'язати управління здійснити доплату такої щорічної разової грошової допомоги у сумі 7396 грн.

Відповідно до правил ст. 183-2 КАС України, справи категорії про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг розглядаються в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджету.

Згідно з ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, Бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України.

Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу.

Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", який набув чинності 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня встановленого ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 у справі №18/183-97, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону у часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше та лишається діючою на момент протікання правовідносин.

Враховуючи, що Закон України від 28.12.2014 р. N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" прийнятий пізніше Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", то у даному випадку, підлягають застосуванню норми Закону України від 28.12.2014 р. N 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Кабінетом Міністрів України на виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України прийнято постанову від 05.04.2017р. № 223 Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Судом встановлено, що позивачу у 2017 році виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня проведена у розмірі, визначеному вищевказаною Постановою КМ України від 05.04.2017р. № 223.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу виплачено щорічну разову допомогу в розмірі 3100 грн.

Наведене свідчить про те, що відповідачем у 2017 році було виконано зобов'язання перед позивачем.

Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував також положення актів міжнародного права.

Так, згідно з ст. 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюється з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Невід'ємною складовою здійснення правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави. Одним із таких органів є Кабінет Міністрів України, який згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" забезпечує проведення державної соціальної політики, соціальний захист громадян та вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення.

На підстави викладеного, виплачуючи позивачу у 2017 року допомогу до 5 травня у розмірах, визначених 05.04.2017р. № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", відповідач діяв у межах повноважень та у відповідності до законів та Конституції України.

Враховуючи викладене, суд визнає вимоги позивача необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст. ст. 160-163, 167, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лубенської міської ради Полтавської області про вчинення певних дій відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Іващенко Ю. А.