Справа № 336/4069/17(2-а/336/385/2017)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Марко Я.Р.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2017 рокусправа № 336/4069/17(2-а/336/385/2017)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі №336/4069/17(2-а/336/385/2017) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до поліцейського роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя сержанта поліції ОСОБА_3, в якому просив скасувати постанову серії АР № 654806 від 15.06.2017 року винесену поліцейським роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя сержантом поліції ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним не було порушено вимоги пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху України, оскільки перед здійсненням повороту він увімкнув «поворот» перемикачем поворотів, впевнився в тому, що він працює на «дошці приборів» автомобіля та почав здійснювати поворот. Вважає, що відповідачем були допущені порушення чинного законодавства, а саме: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив відповідача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений статтями 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову поліцейського роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №654806 від 15.06.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідач через поважні причини не міг зявитися та надати суду існуючі докази у звязку з відпусткою, а тому його фактично було позбавлено можливості виконати покладений на нього обовязок щодо доказування правомірності свого рішення.

Судом першої інстанції не було враховано, що вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення було виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у м.Запоріжжя, при цьому виконував завдання покладені на Національну поліцію України.

Уповноважений орган (посадова особа) оцінює зібрані докази за власними переконаннями, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, при цьому керується законом і правосвідомістю.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, постановою серії АР №654806 від 15.06.2017 року, яка була винесена поліцейським роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя сержантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.8).

За змістом вказаної постанови 15.06.2017 року о 08 годині 50 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Поштова в м. Запоріжжя перед поворотом на проспект Соборний не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.9.2(б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.280, 283 КУпАП, в ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови апелянтом до суду апеляційної інстанції було надано диск з відеозаписом на якому зафіксовано спілкування позивача з відповідачем з приводу нібито вчиненого правопорушення, позивач на відеозаписі заперечує свою вину та наголошує на тому, що сигнал світлового покажчику повороту ним було увімкнено перед виконанням повороту. Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення до суду не надано.

Отже, відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано до суду жодних доказів того, що позивач порушив п.9.2(б) Правил дорожнього руху України, на підставі чого його було притягнуто до відповідальності, отже вчинення позивачем зазначеного адміністративного правопорушення не доведено.

Також, дослідивши обставини справи та переглянувши надані до суду докази, колегією суддів прийшла до висновку, що постанова серії АР №654806 від 15.06.2017 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не було з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено свідків правопорушення, не застосовані технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_2 задоволенню.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі №336/4069/17(2-а/336/385/2017) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_4