Справа № 820/3323/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 р.Справа № 820/3323/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3323/17

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації

про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації (далі по тексту Департамент, відповідач), в якому просила суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення Робочої групи Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 04.08.2017 р. № 3;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації прийняти рішення про встановлення ОСОБА_3 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення 1-ї категорії на підставі експертного висновку ЦМЕК від 19.12.2016 р. та довідки МСЕК від 16.03.2017 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року по справі № 820/3323/17 адміністративний позов ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_4 до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Скасовано рішення Робочої групи з питань визнання статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 04.08.2017 р. № 3.

Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути питання про встановлення ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_4 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3) ОСОБА_4 посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.12.2016 р. №1236 та довідки МСЕК від 16.03.2017 р., з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року по справі № 820/3323/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що причинний звязок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлено ОСОБА_3 після настання повноліття, а тому визначення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії суперечить чинному законодавству.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній. просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017 року по справі № 820/3323/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні просила суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач протягом спірних правовідносин змінювала своє прізвище декілька разів, а саме в дівоцтві - ОСОБА_5, згодом в шлюбі - ОСОБА_3В та на теперішній час в шлюбі - ОСОБА_6, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про шлюб (а.с.10, 53).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії ІV-ВЛ №431293 від 11.09.1988 р., копія якого наявна в матеріалах справи, позивач - ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_5В.), народилася 12.08.1988 р. (а. с.9). Батьком позивача є ОСОБА_7.

Відповідно до посвідчення від 14.09.2006 р. серії А№ 441756, ОСОБА_7 надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а. с.19).

23.11.2000 р. Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_5 видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д№123472Н, строк дії - до досягнення повноліття дитини (а.с.11).

На підставі експертного висновку Харківської обласної спеціалізованої лікарсько - консультативної комісії від 06.06.1995 р. №609, медичного висновку від 02.02.2004 р. №48, довідки МСЕК від 25.08.2004 серії МСЕ№044110 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, діагноз - стійкі виражені наслідки раннього органічного ураження центральної нервової системи. Дисциркуляторна енцефалопатія, епілептичний синдром, синдром лікворної гипертензії (а.с.12-15).

У зв'язку з вищевказаним обставинами, позивач звернулась до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної адміністрації із заявою про встановлення статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачу відповідного посвідчення категорії 1, на підтвердження чого надала копії необхідних документів.

Згідно з Витягом з протоколу засідання Робочої групи з питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 04.08.2017 р. №3, ОСОБА_3 у визнанні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, - відмовлено (а.с.18).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про його скасування та зобовязання Департаменту прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення 1-ї категорії на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоровя від 19.12.2016 року та довідки МСЕК від 16.03.2017 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причинний зв'язок між встановленням позивачу інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи підтверджено у встановлений законодавством спосіб, таким чином, позивач має право на встановлення статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи. Невстановлення позивачу причинного звязку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи у дитячому віці, за висновком суду першої інстанції, не є підставою для відмови у встановленні статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи після досягнення повноліття.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобовязання Департаменту прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення 1-ї категорії на підставі експертного висновку ЦМЕК від 19.12.2016 р. та довідки МСЕК від 16.03.2017 р., суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про встановлення статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення 1-ї категорії є виключними (дискреційними) повноваженнями Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації.

Разом з тим, суд першої інстанції з метою з метою відновлення прав позивача вийшов за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України та зобов'язав Департамент розглянути питання про встановлення позивачці статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.12.2016 р. №1236 та довідки МСЕК від 16.03.2017 р., з урахуванням висновків суду щодо необґрунтованості відмови у встановленні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, як інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Положеннями ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що після досягнення повноліття позивачу статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" надано не було.

Згідно матеріалів справи встановлено, що батько ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3, в дівоцтві ОСОБА_5С.), ОСОБА_7 у 1987 році мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, наразі - 1 категорії.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи.

Водночас, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено право особи, яка досягла повноліття та не отримала статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи, на встановлення причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи.

Слід вказати, що перелік категорій осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, встановлений статтею 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не є вичерпним, оскільки законодавцем надано можливість встановити причинний зв'язок між інвалідністю та наслідками Чорнобильської катастрофи й особам, які досягли повноліття та не отримали статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи на підставі приписів частини першої статті 11 Закону (ч. 3 ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, невстановлення позивачу причинного звязку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи у дитячому віці не є підставою для відмови у встановленні статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи після досягнення повноліття.

Згідно з п. 1.2. Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 р. N 166/129, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.1997 р. за N 491/2295, складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії:

для дорослих - Центральна міжвідомча експертна комісія, Донецька регіональна міжвідомча експертна комісія та Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія;

для дітей - Центральна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія та Рівненська обласна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія.

Враховуючи приписи ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", якою передбачено, що дитиною є особа віком до 18 років, ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3, в дівоцтві ОСОБА_5С.) мала статус дитини до 12.08.2006 р. (день досягнення повноліття).

Батьку позивачки ОСОБА_7 надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення від 14.09.2006 р. серії А№441756 (а с.19).

Отже, після 12.08.2006 р. підтвердження наявності причинного звязку між інвалідністю позивача та Чорнобильською катастрофою повинно здійснюватись Центральною міжвідомчою експертною комісією.

В матеріалах справи наявна копія експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоровя та Міністерства надзвичайних справ України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 19.12.2016 р. №1236, відповідно до якого захворювання ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3С.) повязане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Згідно з довідки до акта огляду МСЕК від 16.03.2017 р. серії 12 ААА №466339 ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3С.) встановлено інвалідність у звязку із захворюванням, повязаним із впливом аварії на ЧАЕС (а.с.17).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причинний зв'язок між встановленням позивачу інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи підтверджено у встановлений законодавством спосіб.

Таким чином, позивач має право на встановлення статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

Між тим, відповідач, приймаючи рішення про відмову в наданні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходив з того, що експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії від 19.12.2016 р. №1236 та довідка МСЕК від 16.03.2017 р. №466339 не можуть враховані в якості документів на підтвердження наявності причинного звязку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, оскільки надані після досягнення ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3С.) повноліття.

Колегія суддів зазначає, що Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 (далі по тексту Порядок № 51).

Так, пунктом 10 Порядку № 51 встановлено, що посвідчення видаються: інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не зясував, чи є позивач особою, яка постраждала від аварії на ЧАЕС, а врахував лише, що позивач досягла повноліття, що, на думку відповідача, унеможливлює підтвердження причинного зв'язку між інвалідністю позивача та наслідками Чорнобильської катастрофи, та позбавляє позивачку можливості отримати статус постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення Робочої групи Департаменту соціального захисту населення ХОДА № 3 від 04.08.2017 року прийняте необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування вказаного рішення.

Крім того, беручи до уваги встановлену судом протиправність зазначеного вище рішення Робочої групи Департаменту, враховуючи, що наведені відповідачем підстави відмови позивачу у встановленні статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення 1-ї категорії суперечать положенням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою поновлення порушеного права позивачки на встановлення вказаного статусу слід зобов'язати Департамент розглянути питання про встановлення ОСОБА_1 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.12.2016 р. №1236 та довідки МСЕК від 16.03.2017 р., з урахуванням висновків суду щодо необґрунтованості відмови у встановленні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2017р. по справі № 820/3323/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 24.11.2017 р.