Справа № 307/1746/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10523/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Костіва М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 селищної ради Тячівського району Закарпатської обл. на постанову Тячівського районного суду Закарпатської обл. від 18.09.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 селищної ради Тячівського району Закарпатської обл. про визнання дій протиправними та зобовязання погодити межі земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И Л А:

18.11.2013р. позивач ОСОБА_3 (в особі представника ОСОБА_4О.) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_2 селищної ради в особі голови ОСОБА_5 щодо відмови у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для ведення особистого селянського господарства; зобовязати ОСОБА_2 селищну раду в особі голови ОСОБА_5 погодити ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для ведення особистого селянського господарства в частині, що стосується проставлення печаток та підпису уповноваженої особи на акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.1-5).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської обл. від 18.09.2017р. заявлений позов задоволено; визнано дії ОСОБА_2 селищної ради в особі голови ОСОБА_5 щодо відмови у погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для ведення особистого селянського господарства; зобовязано ОСОБА_2 селищну раду в особі голови ОСОБА_5 погодити ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки № 29 по вул.Тячівській в смт.Солотвино Тячівського району Закарпатської обл. для ведення особистого селянського господарства в частині, що стосується проставлення печаток та підпису уповноваженої особи на акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.1-5).

Не погодившись із винесеним судом рішенням, його оскаржила відповідач ОСОБА_2 селищна рада Тячівського району Закарпатської обл., яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.166-168).

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що після оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та актів погодження меж земельних ділянок, складених 10.04.2017р. та 11.04.2017р., фактично змінилася площа земельних ділянок, їхня конфігурація та суміжники, а тому необхідно повторно погодити та встановити межі земельних ділянок (площа земельної ділянки до зміни конфігурації складала 0,2390 га, а після зміни - 0,2837 га). Твердження у вказаних актах про те, що власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено, не відповідає дійсності; сам факт наявності судових рішень свідчить про існування земельного спору між гр.ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Також в актах прийомки-передачі межових актів на зберігання, які оформлені виконавцем робіт ОСОБА_7, відсутні відомості про те, що суміжником земельної ділянки, розташованої в смт.Солотвино по вул.Тячівській, 29, є брат позивача ОСОБА_6; не проставлені підписи інших суміжних землекористувачів та землевласників (їх уповноважених осіб). Земельний спір між братами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник давно та неодноразово розглядався на сесії селищної ради.

Розгляд справи в суді здійснювався лише за участі однієї сторони, інші зацікавленні особи та спеціалісти із земельних питань не висловили свої доводи та заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Розглядувані правовідносини врегульовані приписами ст.198 Земельного кодексу /ЗК/ України, згідно яких кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Відповідно до п.14 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується:

Верховною ОСОБА_7 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності;

власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 0,475 га, що розташована за адресою: Закарпатська обл., Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29. Цільове призначення вказаної ділянки будівництво житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Право власності позивача на зазначену ділянку засвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300, виданим ОСОБА_2 селищною радою 11.03.1999р. (а.с.40-41).

Із плану зовнішніх меж вказаної ділянки слідує, що така ділянка складається із трьох різних ділянок, а саме: ділянки № 1 площею 0,096 га, ділянки № 2 площею 0,14 га та ділянки № 3 площею 0,239 га. При цьому, сільськогосподарські угіддя склали площу розміром 0,446 га (з яких 0,24 ріллі, 0,10 га багаторічних насаджень, 0,106 га кормових угідь), під будівлями та іншими обєктами визначено 0,029 га (а.с.15-21).

Виконавцем робіт Приватним підприємством /ПП/ «Ужгеостар» на підставі договору № ГС 95/17 від 10.04.2017р. на виконання проектно-вишукувальних робіт з геодезії, топографії, картографії, землеустрою (а.с.94-95) складено за замовленням позивача наступну технічну документацію із землеустрою:

щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1337 га в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська обл., Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29 (а.с.23-44);

щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1500 га в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Закарпатська обл., Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29 (а.с.96-118).

До складу вказаної документації входять акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 11.04.2017р. (а.с.35-36) та від 10.04.2017р. (а.с.109-110), які не підписані власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Також у матеріалах справи наявні судові рішення, якими вирішено цивільно-правовий спір між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 селищною радою Тячівського району Закарпатської обл., Реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської обл., з участю третьої особи Управління Держгеокадастру у Тячівському районі Закарпатської обл., про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсними та скасування рішень, державних актів на землю, реєстрації права власності на нерухоме майно.

Зокрема, рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської обл. від 27.11.2015р. (а.с.74-93), залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.04.2016р. (а.с.51-55), позов ОСОБА_3 задоволено частково; визнано недійсним і скасовано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03.03.1998р., виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,19 га по вул.Туряниця, 27 у смт.Солотвино Тячівського району; визнано недійсним та скасовано рішення ОСОБА_2 селищної ради № 503 від 08.08.2013р. «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність ОСОБА_9 Дьордєвичу для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_9 у Тячівському районі смт.Солотвино по вул.Тячівська, 25 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, видане Реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської обл. 12.09.2013р. ОСОБА_9 на нерухоме майно земельну ділянку № 25 по вул.Тячівська у смт.Солотвино для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.

У звязку із необхідністю підписання актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельних ділянок позивачем опубліковано оголошення в друкованому засобі масової інформації про погодження 03.05.2017р. меж земельних ділянок за адресою: Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29, із суміжними землекористувачами ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_11 (а.с.37, 111).

Також 03.05.2017р. були передані 6 (шість) екземплярів технічної документації відповідачу (а.с.7).

На запити адвоката позивача від 15.05.2017р. та 25.05.2017р. (а.с.8, 10-11) відповідачем скеровані відповіді листи відповідно № 133/02-23 від 22.05.2017р. та № 147/02-23 від 09.06.2017р. (а.с.9, 12) про неможливість погодження актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання через відсутність згоди суміжних землевласників (землекористувачів).

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затв. наказом Держкомзему № 376 від 18.05.2010р.

Пунктом 2.8 цієї Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з п.3.12 вказаної Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцем знаходження земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Щодо відмови суміжного землекористувача підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, то згідно з ч.3 ст.158 ЗК України земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, які перебувають у власності і користуванні громадян, вирішують органи місцевого самоврядування.

Порядок розгляду земельного спору врегульовано ст.159 ЗК України.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно з ч.5 ст.158 ЗК України.

Таким чином, у разі відмови суміжного землекористувача підписати акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодити межі земельної ділянки), виникає земельний спір.

Як слідує з розяснень, наведених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно зі статтею 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи наявна виготовлена технічна документація на спірну земельну ділянку, в установленому порядку були складені акти приймання-передачі межових знаків та узгодження меж земельної ділянки, які не підписані суміжними землекористувачами, хоча такі були належним чином повідомлені про таке погодження.

При цьому суд вважав, що наведений спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а раніше виниклий земельний спір вже вирішений в судовому порядку.

Разом з тим, висновки суду щодо належності розглядуваного спору до юрисдикції адміністративних судів не можна вважати обґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень відповідно до п.7 ч.1 тієї самої статті - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, при вирішенні питання, до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції має виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку із наявним спором щодо встановлення меж належних позивачу ОСОБА_3 земельних ділянок, які не погоджені суміжними землекористувачами (землевласниками), що потягнуло за собою відмову селищної ради в погодженні технічної документації стосовно меж цих ділянок за адресою: Закарпатська обл., Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29.

Також без вирішення цього земельного спору відповідач позбавлений можливості продовжувати процедуру присвоєння вказаним земельних ділянкам окремих кадастрових номерів.

Таким чином, результати цього спору безпосередньо стосуються майнових інтересів позивача і третіх осіб суміжних землекористувачів (землевласників), тобто, такий спір носить приватноправовий характер. Наявність спору про право між позивачем і третіми особами виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Неврахування зазначеного судом першої інстанції призвело до помилкового вирішення спору в порядку адміністративного судочинства, при цьому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що твердження суду першої інстанції про вирішення виниклого цивільного спору між позивачам та третіми особами суміжними землекористувачами (землевласниками) в судовому порядку не відповідає дійсності.

Як убачається з рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської обл. від 27.11.2015р. (а.с.74-93), залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.04.2016р. (а.с.51-55), позивачем ОСОБА_3 під час розгляду цієї цивільної справи була заявлена вимога про визнання недійсною відмови ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо погодження меж земельної ділянки № 3 площею 0,239 га та суміжної площею 0,07 га по вул.Тячівська, 29 в смт.Солотвино для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11.03.1999р. У задоволенні цієї вимоги судами було відмовлено через відсутність таких відмов у погодженні цих меж.

Окрім цього, виготовлена в 2017 році технічна документація стосується інших за конфігурацією земельних ділянок, а саме: площею 0,1337 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: Закарпатська обл., Тячівський район, смт.Солотвино, вул.Тячівська, 29.

Також відповідно до п.14 ст.186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується власником земельної ділянки у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності. За таких умов у розглядуваному випадку відповідач лише виступає як один із суміжних землекористувачів (землевласників), який приймає участь у погодженні меж земельних ділянок. Тобто, у цьому випадку відповідач не здійснює владних управлінських функцій.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами КАС України, постановлене судом першої інстанції рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.205 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 селищної ради Тячівського району Закарпатської обл. задоволити частково.

Постанову Тячівського районного суду Закарпатської обл. від 18.09.2017р. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 селищної ради Тячівського району Закарпатської обл. про визнання дій протиправними та зобовязання погодити межі земельних ділянок, - скасувати, провадження в адміністративній справі № 307/1746/17 - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_12
судді ОСОБА_13
ОСОБА_14