Справа № 804/1586/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 р. Справа № 804/1586/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ерлан" до Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, -
Приватне акціонерне товариство «Ерлан» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якому просило:
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивачем зайво сплачені грошові зобовязання у вигляді авансових платежів з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1257230,00грн. за 2013 рік. Позивач, користуючись своїм правом, визначеним ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України), звернувся до відповідача із заявою від 19.01.2017 вих. №15 про повернення надміру сплачених до бюджету грошових зобовязань за 2013 рік. Проте, відповідач-1 не вчинив відповідних дій, спрямованих на повернення позивачеві надмірно сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач-1 адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що з 01.01.2017р. набрав чинності Закон України від 21.12.2016р. №1797-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», відповідно до якого Дніпропетровська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не є контролюючим органом та здійснює виключне сервісне обслуговування платників податків.
У судовому засіданні представник відповідача-1 просив відмовити у задоволені адміністративного позову, надавши пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях на нього та не заперечував щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач-2 адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування поданих заперечень зазначалося, що на начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області покладено обовязок здійснювати контроль за повернення надміру та/або помилково сплачених сум податкових зобовязань. Разом з тим, на даний час існує ускладнення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань через значні суми повернення та одночасне їх повернення може призвести до негативного сальдо державного бюджету на місяць. Так, з метою забезпечення реальної потреби в коштах для виконання соціальних видатків, процес повернення надміру сплачених сум має носити контрольований та впорядкований характер в межах чинного законодавства, у звязку з чим відповідачем-1 листом від 09.02.2017р. №305/10/04-14-07-58 запропоновано позивачу розглянути можливість складання та узгодження графіку повернення надміру сплачених коштів податку на прибуток приватних підприємств рівними частками, на що підприємство не погодилось.
Представник відповідача-2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Ерлан» (далі - ПрАт «Ерлан») з 01.01.2017р. перейшло на облік до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Дніпропетровська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області) зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального управління ДФС України.
Так, у 2013 році ПрАт «Ерлан» надмірно сплачено грошові зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1257230,00грн., що підтверджується копіями платіжних доручень та сторонами не заперечується.
Суд зазначає, що пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Приписами п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України визначено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1 ст. 43 ПК України).
Згідно з п. 43.2 ст. 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п. 43.4 ст. 43 ПК України).
В силу п. 43.5 ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6 ст. 43 ПК України).
Пунктом 3 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.
Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім'я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).
Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Суд зазначає, що Порядок №1146 регламентує взаємовідносини територiальних органів ДФС з мiсцевими фiнансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесi повернення платникам податкiв помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень ст.ст. 43, 102 ПК України, ч. 2 ст. 45 та ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України.
Так, згідно із п. 5 названого Порядку, повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.
Пунктом 7 Порядку № 1146 передбачено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.
Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.
Відповідно до п. 8 Порядку № 1146, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:
- висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку;
- два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку;
- три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку.
Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1242 (із змінами).
За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за п'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними державному бюджету, для виконання вiдповiдному органу Казначейства.
За платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, орган ДФС у строк не пiзнiше нiж за дев'ять робочих днiв до закiнчення двадцятиденного строку з дня подання платником податкiв заяви передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, для погодження вiдповiдному мiсцевому фiнансовому органу.
Відповідний мiсцевий фiнансовий орган протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника мiсцевого фiнансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС.
У разі припинення діяльності відповідних місцевих фінансових органів адміністративно-територіальних одиниць Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, орган ДФС передає висновки згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному органу, визначеному відповідно до ч.1 ст. 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України.
Відповідний орган, визначений відповідно до ч.1 ст. 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, у строк протягом двох робочих днiв погоджує отримані висновки шляхом засвідчення пiдписом керiвника відповідного органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає їх згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, вiдповiдному органу ДФС.
Орган ДФС не пізніше наступного робочого дня вiд дати отримання висновку, погодженого мiсцевим фiнансовим органом або відповідним органом, визначеним відповідно до ч.1 ст. 67-2 глави 11 розділу III Бюджетного кодексу України, передає його згiдно з реєстром висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.
На пiдставi отриманих висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (п.11 Порядку №1146).
З огляду на вказані законодавчі положення випливає, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків про повернення надмірно сплачених податкових зобов'язань та у разі відсутності законодавчо мотивованих підстав для відмови у задоволенні такої заяви зобов'язаний підготувати висновок за формою, передбаченою Порядком №1146, а органи Державної казначейської служби зобов'язані здійснити повернення надмірно сплачених сум грошових зобов'язань.
Судом встановлено, що ПрАт «Ерлан» звернулося до відповідача-1 із заявою від 19.01.2017 вих. №15 про повернення надміру сплаченої суми грошових зобовязань, в якій просило повернути на рахунок платника суму надмірно сплаченого до бюджету грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1257230,00грн.
Листом від 09.02.2017р. №305/10/04-17-07-58 відповідач-1 повідомив, що існує ускладнення щодо повернення відповідних сум з відповідного бюджету у звязку з значною кількістю заяв та на виконань листів Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області) пропонує позивачу скласти графік повернення надміру сплачених коштів по податку на прибуток приватних підприємств рівним частками (у розрізі 10 тис. грн. без погодження з ГУ ДФС у Дніпропетровській області та у розмірі 50 тис. грн. для погодження з ГУ ДФС у Дніпропетровській області).
Водночас, відповідно до п. 9 Порядку № 1146, орган ДФС несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.
Якщо висновок підготовлено на частину вказаної у заяві суми, то у день його направлення до органу Казначейства орган ДФС направляє платнику письмове повідомлення з пропозицією щодо проведення звірення його стану розрахунків за відповідним платежем.
Як слідує з наявних у матеріалах справи доказів, відповідачем-1 не було подано до суду належних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у наданні висновку про повернення позивачу надмірно сплаченої суми податку на прибуток приватних підприємств з бюджету.
При цьому, посилання відповідача-1 на те, що останній не може надати висновок про повернення позивачу надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств без погодження відповідача-2 є безпідставним, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковим кодексом України, який має вищу юридичну силу ніж листи та накази ДФС України та її територіальних підрозділів, чітко встановлено строки та порядок дій податкових інспекцій у разі отримання заяв платників податків про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань і встановлення іншими локальними актами відмінних від встановлених кодексом строків є неприпустимим. Якщо відповідачем-1 наказами та листами ДФС України та ГУ ДФС у Дніпропетровській області і запроваджується погодження з ГУ ДФС у Дніпропетровській області заяв платників податків про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, то таке погодження ні в якому разі не може відбуватися з порушенням строків, встановлених ст.43 Податкового кодексу України для прийняття остаточного рішення за такою заявою та направлення відповідного висновку до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Отже, суд приходить до висновку, що прямий обов'язок відповідача-1, що випливає з вимог ст. 43 ПК України, ним не виконано.
Також, для вирішення спору слід звернутися до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні від 20.10.2011р. Рисовський проти України ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного Рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, платники податків не можуть бути позбавлені права на повернення належних їм сум, які є надміру сплаченими, в разі допуску порушень контролюючим органом.
При цьому, судом встановлено, що відповідачем-1 було підготовлено та надано висновок до УДК СУ у Дніпропетровському районі від 27.07.2017р. про повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань в розмірі 200000,00грн.
Платіжним дорученням №1069-07-42 від 28.07.2017р. УДК СУ у Дніпропетровському районі здійснено перерахування коштів у сумі 200000,00грн. на особистий рахунок позивача.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.11.2015р. у справі № 21-3669а15 та в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016р. у справі №21-452а16.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки у даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю згідно ст.267 КАС України за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень, адже у суду не має достатніх підстав вважати, що відповідач-1 буде перешкоджати його виконанню після набрання ним законної сили. Доказів зворотного позивачем не надано.
За таких обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на означене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 3200,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань судові витрати у вигляді сплати судового збору на користь Приватного акціонерного товариства «Ерлан» у сумі 3200,00грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1