Справа № 820/1819/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16 листопада 2017 р. Справа № 820/1819/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Пянової Я.В.
Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.
за участю секретаря судового засідання Городової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 820/1819/17
до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області
про скасування рішення (висновку), визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області, відповідач 1), Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач 2), в якому просив суд:
- скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27.03.2017 року, зазначений в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке прийняте стосовно ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 11.04.2017 року № 219 о/с (по особовому складу) в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0081139/, слідчого відділу Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію через службову невідповідність;
- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області з 12.04.2017 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 12.04.2017 р. на дату винесення судом постанови суду про поновлення його на службі.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2017р. по справі № 820/1819/17 скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 27.03.2017 року, зазначений в розділі IV Результати атестування (висновок атестаційної комісії) атестаційного листа, саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, яке прийняте стосовно ОСОБА_1.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 11.04.2017 року № 219 о/с (по особовому складу) в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0081139/, слідчого відділу Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію через службову невідповідність.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області з 12.04.2017 року.
Допущено до негайного виконання поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого Новобаварського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області з 12.04.2017 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі стягнення за один місяць.
В свою чергу, колегія суддів вважає, що наявні підстави для ухвалення по даній справі додаткової постанови, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. №7 надано роз'яснення щодо застосування норм ст. 168 КАС України.
Так, за правилами статті 168 КАС України суд будь - якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні, в якому й ухвалювалось основне судове рішення.
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматись (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
З урахуванням аналізу ст. 168 КАС України, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, не ухвалено рішення.
Як вбачається з постанови від 05.10.2017 року по цій справі, судом апеляційної інстанції вирішено не всі позовні вимоги, які були заявлені, та з приводу яких досліджувалися докази, зокрема, щодо періоду вимушеного прогулу позивача та, відповідно, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що, за умовами ст. 168 КАС України, є підставою для прийняття додаткового судового рішення.
Так, згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає судовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Єдиним нормативним актом, який визначає порядок обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження, чинність якого поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності є Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).
Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Оскільки згідно з п. 1 п.п. 9 Наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата, тому виплата місячного грошового забезпечення проводиться за календарні дні.
Отже, за приписами наведених норм, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими в Порядку.
Зміст наведених правових актів дає підстави для висновку про те, що в випадках стягнення середньої заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, судом має бути визначений період вимушеного прогулу, останнім днем якого завжди є день ухвалення постанови суду як акту правосуддя, з яким відбулося врегулювання публічно-правового спору, про який зазначено в адміністративному позові, і вирішено завдання адміністративного судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду апеляційної інстанції, якою позивача поновлено на посаді, ухвалена 05.10.2017 року, а отже, останнім днем вимушеного прогулу позивача є 05.10.2017 року, і саме по вказану дату підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Так, згідно довідки про доходи ОСОБА_1 середньоденне грошове забезпечення складає 206,39 грн.
Період вимушеного прогулу, не охоплений судовим рішенням, з 14.06.2017 року по 05.10.2017 року, тобто 114 днів.
Керуючись ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 168, 195, 196, п. 3 ст. 198, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст додаткової постанови виготовлений 21.11.2017 р.