Справа № 226/801/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Салькова В.С.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року справа №226/801/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

при секретареві судового засідання Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Волочай Т.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 2 жовтня 2017 року у справі №226/801/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі УПФУ в м.Димитрові), в якому з урахуванням доповнення до адміністративного позову та заяв про збільшення розміру позовних вимог просив: визнати протиправними дії УПФУ в м. Димитрові при призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 від 07.08.2014 без врахування служби в Радянській Армії в пільгових розмірах до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 шахтарі; визнати незаконним розпорядження УПФУ в м. Димитрові №2267 від 26.08.2014 року; зобов`язати УПФУ в м. Димитрові врахувати службу в армії у пільгових розмірах (5 років 9 місяців) до пільгового стажу за Списком 1 шахтарі; зобов`язати УПФУ в м. Димитрові здійснити перерахунок призначеної пенсії з 07.08.2014 року з зарахуванням всього пільгового стажу за Списком -1 шахтарі (15 років 11 місяців 22 дні на дату призначення 07.08.2014) у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із застосуванням раніше діючого законодавства, а саме: Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 та із застосуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язати УПФУ в м. Димитрові виплатити пенсію ОСОБА_1 з 07.08.2014 в сумі недоотриманих виплат (а. с. 1-4, 142-144, 167).

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 2 жовтня 2017 року зазначений позов ОСОБА_1 задоволений частково, а саме: поновлено позивачеві строк звернення до суду з вказаним позовом; визнано неправомірними дії та протиправним розпорядження УПФУ в м. Димитрові №2267 від 26.08.2014 в частині призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 пенсії без врахування часу проходження строкової військової служби в пільгових розмірах до пільгового стажу; зобов`язано УПФУ в м. Димитрові зарахувати період часу проходження строкової військової служби ОСОБА_1 з 01.10.1983 до 06.11.1985 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язано УПФУ в м. Димитрові повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2014 про призначення пенсії з огляду на зарахований до пільгового стажу час проходження строкової військової служби з 01.10.1983 до 06.11.1985; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 186-192).

Позивачем на зазначене рішення суду в частині незадоволених позовних подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив змінити постанову суду та задовольнити позовні вимоги в цій частині. В апеляційній скарзі посилався на те, що постанові суд не навів підстави та не обґрунтував причини відмови у задоволенні позовної вимоги №3 (а. с. 196-201).

Відповідачем на зазначене рішення суду в частині задоволених позовних подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилався на пропущення позивачем строку звернення з адміністративним позовом до суду. Також посилався на відсутність підстав для зарахування позивачеві до пільгового стажу час проходження строкової військової служби з 01.10.1983 до 06.11.1985, оскільки п. 1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011 від 20.12.1991 встановлено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрані чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент призову позивача на військову службу, останній працював старшим механіком на підприємстві Добропільське автотранспортне підприємство №04688 (про це свідчать записи в його трудовій книжці). Позивач до військової служби не працював на шахті, після військової служби навчався в ПТУ та отримав нову професію, у зв`язку з чим відсутні підстави для зарахування позивачеві до пільгового стажу час проходження строкової військової служби з 01.10.1983 до 06.11.1985 (а. с. 203-205).

Представником позивача на апеляційну скаргу відповідача подані письмові заперечення, в яких просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення ( а. с. 218 221).

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, поданої позивачем, просили її задовольнити та заперечували проти доводів апеляційної скарги відповідача і просили відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційних скарг і дійшла висновку, що постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини у справі.

Позивач ОСОБА_1 з 7 серпня 2014 року перебуває на обліку в УПФУ в м.Димитрові та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену на підставі п. «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 7,11).

Пенсія призначена рішенням відповідача №2267 від 26.08.2014 (а.с.12).

При призначенні пенсії відповідачем обраховано позивачеві стаж роботи: загальний стаж складав 27 років 10 місяців 25 днів, стаж на підземних роботах - 10 років 2 місяці 22 дні, в т.ч. навчання, яке зараховано до пільгового стажу - 4 місяці 28 днів. До загального стажу зараховано військову службу в пільговому обчисленні - 5 років 9 місяців 6 днів, що, підтверджується повідомленням про призначення пенсії за заявою позивача від 07.08.2014р., яке направлене позивачеві 01.09.2014 року вих.№ 9791/03 та розпорядженням відповідача №2267 від 16.08.2014 (а. с. 11, 82).

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивача встановлено, що з 19.08.1983 до 29.09.1983 ОСОБА_1 працював на посаді старшого механіка в Добропільському автотранспортному підприємстві 04688; з 01.10.1983 до 06.11.1985 проходив службу в лавах Радянської армії; з 20.11.1985 до 30.04.1986 навчався в СПТУ №94 м.Димитрова за професією «ГРОЗ»; з 06.05.1986 прийнятий на шахту ім. О.Г. Стаханова виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» гірником очисного вибою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (а. с. 14).

Згідно довідок Красноармійсько-Селідовського об`єднаного міського військового комісаріату №194 від 07.08.2014 позивач з 01.10.1983 до 28.10.1985 проходив військову службу в лавах Збройних Сил, в період з 25.12.1983 до 28.10.1985 приймав участь у бойових діях в Афганістані, участь у бойових діях становить 1 рік 10 місяців 3 дні (а.с.72,73).

Відповідно до атестату №10163 від 29.04.1986 позивач з 02.12.1985 до 29.04.1986 навчався у СПТУ №94 та здобув професію гірничого робітника очисного вибою (а.с.78).

Довідкою відокремленого підрозділу «Шахта «Стаханова» Красноармійськвугілля про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.08.2014 підтверджено зайнятість позивача у період з 06.05.1986 до 01.11.1992 на гірничих роботах повний робочий день за професією гірника очисного вибою, яка передбачена Списком №1 (а.с.74).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи та не є спірними.

Спірним у справі є наявність (відсутність) підстав для зарахування періоду служби позивача в лавах Радянської армії з 25.12.1983 д 28.10.1985 до пільгового стажу, та як наслідок зобов`язання призначити пенсію згідно п. «а» ч.1 ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції задовольняючи позов, дійшов висновку про наявність підстав для призначення позивачеві пенсії згідно п. «а» ч.1 ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з зарахуванням до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за Списком №1, період проходження строкової військової служби.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо строків звернення з адміністративним позовом до суду колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Димитровського міського суду від 05.07.2017 року позивачеві було відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з позовом у цій справі № 226/801/17 і позов залишений без розгляду ( а. с. 94 96).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.08.2017 року за результатами розгляду апеляційної скарги позивача зазначену ухвалу Димитровського міського суду від 05.07.2017 року скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду ( а. с. 127 128).

З позовом у цій справі ОСОБА_1 звернувся до суду 17.05.2017.

Встановлено, що постановою Димитровського міського суду Донецької області від 22.03.2017 розглянуто адміністративну справу між тими самими сторонами з приводу перерахунку пенсії, під час розгляду якої позивач отримав деталізовані відомості щодо нарахування йому пенсії, конкретну інформацію про складові стажу та його обчислення, після чого дійшов висновку, що його права були порушені і при обліку строку військової служби ( а. с. 21 28).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про визнання поважними причин пропуску звернення позивача з позовом до адміністративного суду.

Щодо позовних вимог про зарахування періоду строкової військової служби позивача до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. «к» п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 г. № 590 (в редакції чинній на час проходження позивачем військової служби) крім роботи в якості робочого або службовця до загального стажу роботи зараховується, зокрема, служба в складі Збройних Сил СРСР.

Згідно ст.57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Отже, за нормою цього закону строк виконання інтернаціонального обов`язку, який включає і службу в Афганістані, зараховується до стажу роботи на пільгових умовах військовослужбовцям згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» і не розповсюджується на військовослужбовців строкової служби.

Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами абз.2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що при призначенні пенсії до загального страхового стажу позивачеві обчислено стаж з урахуванням періоду участі у бойових діях ( проходження строкової військової служби в Афганістані) з 25.12.1983 до 28.10.1985 року, тобто 1 рік 10 місяців 3 дні зараховано в пільговому обчисленні (один місяць служби за три місяці), що в пільговому обчисленні становить 5 років 6 місяців 12 днів.

Вимога позивача про зарахування до пільгового страхового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, періоду проходження строкової військової служби з 01.10.1983 до 06.11.1985 є неприйнятною з огляду на наведені вище норми законів, якими регулюються спірні відносини, оскільки позивач до призову на строкову військову службу не навчався за фахом у професійно-технічному закладі та не працював за професією, яка надавала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Отже, пенсійним органом правомірно період строкової військової служби позивача зараховано до загального страхового стажу роботи, оскільки за встановлених обставин, відсутні правові підстави для його зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо вимоги позивача про неправомірність незастосування відповідачем при призначенні пенсії п.а ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колегія суддів виходить з наступного.

З 01.01.1992 року набрав чинності Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII ( Далі Закон №1788).

Згідно п. «а» ч.1 ст.100 Закону №1788 особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. А особам, які не мають повного стажу роботи в порядку, передбаченому статтями 13, 14 Закону №1788.

Вивченням матеріалів справи, зокрема відповідно до розрахунку стажу ( а.с. 177) встановлено, що стаж роботи позивача, набутий до 1992 року складає менше 10 років, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання УПФУ в м. Димитрові призначити пенсію на підставі п. а ст.100 Закону №1788.

Також неприйнятними є доводи позивача щодо безпідставного незастосування пенсійним органом ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки на час звернення за призначенням пенсії позивач не мав 15 років стажу на підземних роботах.

Згідно з ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008, № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Тобто, з огляду на встановлені обставини справи та норми наведених законів, якими регулюються спірні відносини, пенсійний орган правомірно не зарахував період строкової військової служби до стажу роботи позивача, який дає право на отримання ним пенсії на пільгових умовах за Списком №1, внаслідок чого решта позовних вимог, які є похідними від зазначеної, також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, внаслідок чого постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нової відмову у задоволенні позову повністю.

В повному обсязі постанова складена 24 листопада 2017 року

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 2 жовтня 2017 року у справі №226/801/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий: Л.А. Василенко

Судді: А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова