Справа № 820/4749/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

21.11.2017 р. справа №820/4749/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В,

при секретарі судового засідання - Стрєлка О.В.,

за участі представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача, Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника третьої особи, ТОВ "ДПП Груп" - ОСОБА_6,

представника третьої особи, ТОВ "Ковчег Сервіс" - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовомОСОБА_8
до треті особи - Державного реєстратора прав на нерухоме майно - державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_9 Сергійович , Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс",
провизнання незаконними дій з проведення реєстрації права власності за ТОВ "ДПП Групп", скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36326501 від 26.07.2017 р. та вилучення з реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності від 26.07.2017 р. №21577427, визнання незаконними дій з проведення реєстрації права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс", скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36757066 від 23.08.2017 р. та вилучення з реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності від 23.08.2017 р. №22014228, -

встановив:

Позивач, гр. ОСОБА_8, у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання незаконними дій Державного реєстратора прав на нерухоме майно - державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проведення реєстрації права власності за ТОВ "ДПП Групп", 2) скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно - державного нотаріуса П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36326501 від 26.07.2017 р., 3) вилучення з реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності від 26.07.2017 р. №21577427, 4) про визнання незаконними дій Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з проведення реєстрації права власності за ТОВ "Ковчег Сервіс", 5) про скасування рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36757066 від 23.08.2017 р., 6) про вилучення з реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності від 23.08.2017 р. №22014228.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що до державної реєстрації речового права на обєкт нерухомості не було подано виданих набувачеві права документів про речові права на земельну ділянку, виданих набувачеві права дозволів на будівництво. Стверджував, що чинним законодавством України взагалі не передбачено визнання права власності на обєкт незавершеного будівництва, котрий не прийнятий в експлуатацію.

Відповідач, Державний реєстратор прав на нерухоме майно - державний нотаріус П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що виконував рішення господарського суду про визнання права власності. Подані для державної реєстрації документи не мали недоліків та не давали підстав для прийняття іншого рішення, ніж рішення про державну реєстрацію речового права.

Відповідач, Державний реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що приватний нотаріус діяв не у порядку реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, а у порядку вчинення реєстраційних дій за процедурою внесення внеску до статутного капіталу субєкта господарювання.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс», з поданим позовом не погодилась.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначила, що державна реєстрація речового права проведена правомірно.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Груп» з поданим позовом не погодилась.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначила, що державна реєстрація речового права проведена правомірно.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що спір склався з приводу реалізації нотаріусами функцій державного реєстратора у порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, 27.06.2017 р. відповідачем, державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, при виконанні функції державного реєстратора за заявою ТОВ «ДПП Групп» було прийнято рішення №36326501 про державну реєстрацію набуття права власності на обєкт незавершеного будівництва, конструкцію з сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег», розташований у Харківській області, місто Харків, на розі вулиці Клочківській та вулиці Космічної, на земельній ділянці з кадастровим номером :06:005:0020 з відкриттям розділу у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на обєкт нерухомого майна.

27.06.2017 р. цим же відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на виконання згаданого рішення було внесено запис №21577427 про право власності на вказаний обєкт за ТОВ «ДПП Групп» (ідентифікаційний код 40122943).

23.08.2017 р. відповідачем, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, при виконанні функції державного реєстратора за заявою ТОВ «Ковчег Сервіс» було прийнято рішення було прийнято рішення №36757066 про державну реєстрацію набуття права власності на обєкт незавершеного будівництва, конструкцію з сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег», розташований у Харківській області, місто Харків, на розі вулиці Клочківській та вулиці Космічної, на земельній ділянці з кадастровим номером :06:005:0020.

23.08.2017 р. цим же відповідачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на виконання згаданого рішення було внесено запис №22014228 про право власності на вказаний обєкт за ТОВ «Ковчег Сервіс»» (ідентифікаційний код 42535589).

Суд сприймає доводи обох відповідачів про те, що попередньо виникненню даного спору між позивачем по адміністративній справі, гр. ОСОБА_10, з одного боку (як учасником будівництва), та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» з іншого боку (як забудовником) на підставі договорів №47 від 08.09.2008 р. та №48 від 08.09.2008 р. і ТОВ «Сі-Пі-Ем» (як новим забудовником) на підставі угоди про заміну сторони в зобовязання від 19.09.2014 р. виникли цивільні правовідносини у межах спільної діяльності, спрямованої на спорудження адміністративно-торгівельного центру на земельній ділянці на розі вулиць Клочківська-Космічна у місті Харкові.

Суд також вважає слушними доводи відповідачів про те, що дійсним кінцевим наміром позивача є підтвердження права власності на частину приміщень у названому обєкті нерухомості.

Проте, оскільки участь у спірних правовідносинах нотаріуси брали саме як державні реєстратори, тобто субєкти владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України, то суд не вважає обставини існування спору про цивільне право на обєкт нерухомості чи на майнові права на нежитлові приміщення в обєкті нерухомості перешкодою для розгляду даної справи по суті, адже ці обставини не стали на заваді у виконанні нотаріусами функцій державного реєстратора.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що правовідносини з приводу проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно унормовані приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проаналізувавши положення названого акту законодавства, суд відмічає, що у процедурі розгляду поданих заявником документів державний реєстратор має повноваження на прийняття декількох актів волевиявлення владного управлінського характеру, а саме: рішення про зупинення розгляду заяви у порядку ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення про відмову у державній реєстрації прав відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення про зупинення державної реєстрації прав у порядку ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення про державну реєстрацію прав у порядку п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вказані повноваження суд не вважає ані делегованими (адже ці повноваження надані законом, а не за процедурою передачі від іншого субєкта владних повноважень), ані дискреційними (адже законом передбачено не розсуд особи, а прийняття чітко визначеного рішення у звязку з існуванням чітко визначених обставин).

З-поміж перелічених актів волевиявлення лише рішення про державну реєстрацію прав спричиняє настання юридичних наслідків у вигляді виникнення у особи права власності на обєкт нерухомості.

Разом з тим, оскільки законодавець у положеннях ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачив можливість скасування судом рішення про державну реєстрацію прав, то вказана обставина також не перешкоджає вирішенню питання відповідності закону спірного рішення державного реєстратора як субєкта владних повноважень.

Водночас суд змушений звернути увагу позивача, що положеннями ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначений спосіб захисту порушеного права особи у правовідносинах з приводу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно скасування рішення про державну реєстрацію прав та скасування запису про проведену державну реєстрацію прав.

За таких обставин, вимога позивача про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності прямо суперечить закону.

Розглядаючи справу, суд зазначає, що попередньо дослідженню обставин спірних правовідносин в частині відповідності закону спірних рішень субєкта владних повноважень суду належить визначитись з наявністю у позивача порушеного, оспорюваного, невизнаного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу у спірних публічно-правових відносинах.

Посилаючись на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13.01.2016 р. по цивільній справі №638/14101/15-ц, позивач стверджує про визнання за ОСОБА_8 майнових прав на низку нежитлових приміщень адміністративно-торгівельного центру, розташованого на розі вулиць Клочківська-Космічна у місті Харкові.

На виконання вимог ст. 11 КАС України суд витребував докази набрання законної сили даним судовим актом.

З листа Голови Дзержинського райсуду міста Харкова №10092 від 20.11.2017 р. вбачається, що вказане рішення суду не набрало чинності.

У ході розгляду справи суд неодноразово, виконуючи вимоги ст. 11 КАС України, ставив до представників позивача питання про наявність доказів існування субєктивного публічного права гр. ОСОБА_8 відносно оскаржених рішень субєктів владних повноважень.

Таких доказів суду подано не було.

Питання представника відповідача, Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про існування доказів, які б засвідчували можливість прийняття нотаріусами у спірних правовідносинах інших рішень (слід розуміти про відмову в державній реєстрації прав) також було залишено без відповіді.

З огляду на викладене, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 69, 70, 86 КАС України, суд не знаходить доказів наявності у позивача публічного права, яке б зазнало порушення через прийняття субєктами владних повноважень спірних рішень.

Вказана обставина є окремою та достатньою підставою для відмови у позові, адже дослідження обставин цивільних правовідносин виходить поза межі компетенції адміністративного суду.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 94 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

постановив:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Роз'яснити, що постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови (у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі виготовлена 23 листопада 2017 року.

Суддя Сліденко А.В.