Справа № 417/4675/17
Суддя: Дідоренко А. Е.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/4675/17
Провадження № 2-а/417/46/17
ПОСТАНОВА

Іменем україни

"22" листопада 2017 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Дідоренко А.Е..,

при секретарі - Колеснік В.В.,

за участю представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Марківського районного суду Луганської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 10.12.1993 року до 06.11.2015 року вона проходила службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, а з 07.11.2015 року до 29.06.2016 року проходила службу в Національній поліції України на посаді заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ 22.05.2013 року при виконанні службових обовязків вона отримала травму. 21.06.2016 року висновком військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області вона визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час та встановлено причинний звязок отриманої нею травми 22.05.2013 з виконанням службових обовязків. З 29.06.2016 року її - підполковника поліції ОСОБА_2, заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 21.06.2016 року №88 виданого військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області». 05.07.2016 року вона пройшла огляд в Луганському обласному центрі медико-соціальної експертизи. Відповідно до висновку Луганської обласної медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК) їй була встановлена 3 група інвалідності з втратою 60% професійної працездатності у звязку з травмою, повязаною з виконаням службових обовязків, про що видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12 ААА №008823 від 05.07.2016 року.

В липні 2016 року вона звернулася до ГУНП в Луганській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності та визначення інвалідності поліцейському, на що отримала відмову. 18.01.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Луганській області.

24.04.2017 року Марківським районним судом Луганської області позов ОСОБА_2 було задоволено і винесено постанову в якій зобовязано ГУНП в Луганській області скласти висновок та прийняти рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку із втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми, повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 року постанову Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 року залишено без змін.

12.07.2017 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області було відкрите виконавче провадження №54277609 за виконавчим листом Марківського районного суду Луганської області №417/3668/17 виданого 07.07.2017 року.

10.07.2017 року вона повторно подала пакет документів, необхідних для призначення та виплати одноразової допомоги у звязку з втратою працездатності та визначенням інвалідності поліцейському. Листом за підписом заступника начальника ГУНП в Луганській області від 28.07.2017 року вих. №4342/11/22/05-2017 ОСОБА_2 було призначено та нараховано одноразову грошову допомогу в розмірі 400 000,00 грн. відповідно до Порядку призначення та отримання поліцейським і одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення і виплата допомоги регулюються положеннями ст.97-101 Закону України «Про Національну поліцію». Даним листом повідомлено, що до ДФЗБО НПУ надано потребу в коштах для розрахунку і при надходженні цих коштів на рахунок ГУНП в Луганській області зазначена сума буде терміново перерахована. Згодом на адресу позивача надійшов лист за підписом заступника начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області від 05.09.2017 року, яким їй було повідомлено, що в ході самоперевірки на виконання листа Марківського районного суду Луганської області від 07.07.2017 в якому зазначено 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, їй буде призначено 240 000, 00 грн., так як станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум складає 1600 грн., зазначена сума 15.09.2017 року була їй перерахована. Вказані дії позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують її права, у зв'язку з чим вона звернулася до суду.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи Головного управління Національної поліції в Луганській області та НП України у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмови заперечення проти позову, а також письмові пояснення, в яких просив у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 10.12.1993 року по 29.06.2016 проходила службу в органах внутрішніх справ України та Національної поліції України.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 04 квітня 2016 року (а.с.13).

Під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обовязків, в результаті ДТП, що мало місце 22.05.2013, вона отримала травму.

21.06.2016 року згідно висновку ВЛК ДУ «ТМО МВСУ по Луганській області» (свідоцтво про хворобу №88 від 21.06.2016) визнана непридатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час у звязку із захворюванням, травмою, повязаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Постановою ВЛК встановлено причинний звязок захворювання, травми: з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З 29.06.2016 року наказом №423 о/с від 29.05.2016 року та наказом №434 о/с від 07.07.2016 про часткову зміну пунктів наказу №423 о/с, ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу). Підстава: свідоцтво про хворобу від 21.06.2016 року №88 видане військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Луганській області».

05.07.2016 ОСОБА_2 була встановлена Ш група інвалідності з втратою 60 % професійної працездатності у звязку з травмою, повязаною з виконанням службових обовязків.

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 року Головне управління Національної поліції в Луганській області зобовязано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (а.с.15-17).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 року постанову Марківського районного суду від 24.04.2017 року залишено без змін (а.с.19-21).

В липні 2017 року Позивач звернулася до ГУНП в Луганській області із заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням їй третьої групи інвалідності, та нею було надано пакет документів, визначених п.5 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 року №4 (а.с.68).

Заява (рапорт) з додатками була зареєстрована та складені всі необхідні документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, які затверджені керівником ГУНП в Луганській області та в подальшому направленні до Національної поліції України, оскільки кошти для виплати одноразової грошової допомоги здійснюються фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580, затвердженого заступником начальника ГУНП в Луганській області полковником поліції ОСОБА_3 на виконання постанови Марківського районного суду Луганської області від 24.04.2017 №417/3668/17, складеного на підставі матеріалів поліцейського ОСОБА_2 була нарахована одноразова грошова допомога в розмірі 400 000, 00 грн. (а.с.29).

Наказом Головного управління національної поліції в Луганській області №2669 від 26.07.2017 року призначено проведення виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 400 000,00 грн. ОСОБА_2 (а.с.30).

Проте позивачу було сплачено неповну суму одноразової грошової допомоги, а лише частково в сумі 240 000, 00 грн., а у виплаті ОСОБА_2 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 160 000, 00 грн. відмовлено, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.33).

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України " Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.

Відповідно до Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну Поліцію» із змінами, внесеними згідно із Законом №2004 VIII від 06.04.2017 року, а виплачена сума одноразової грошової допомоги не відповідає встановленому ст.99 Закону розміру одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, повязаних з виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції протягом шести місяців після звільнення його з поліції, який становить 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» від 06.04.2017 року (набрав чинності 07.05.2017), внесені зміни зокрема до частини першої ст.99 Закону України «Про національну поліцію» у пункті «в» цифри «150» замінити цифрами «250». Згідно прикінцевих положень визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Вважає, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Суд приходить до висновку, що 24.04.2017 року постановою Марківського районного суду Луганської області Головне управління Національної поліції в Луганській області зобовязано скласти висновок про прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності і визначенням інвалідності внаслідок травми повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Тобто постанова суду прийнята після прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей» від 06.04.2017 року, якими внесені зміни зокрема до частини першої ст.99 Закону України «Про національну поліцію» у пункті «в» цифри «150» замінити цифрами «250».

Не виплата позивачу ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги порушує право на соціальний захист та гарантовану допомогу (соціальну виплату) з боку держави, передбачену ОСОБА_4 України та Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно ст. 2 статті 8 ОСОБА_4 України в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В частині 4 ст. 105 КАС України міститься виключний перелік вимог адміністративного позову, серед яких: стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Водночас, сума, яку позивач бажає отримати від відповідача є грошовою допомогою, яку суб'єкт владних повноважень не лише не виплачує, а й не нараховує позивачу. Отже, з метою повного захисту прав позивача, суд зобов'язує відповідача вчинити на його користь певні дії, спрямовані на отримання позивачем допомоги, яка є гарантією держави.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову шляхом зобов'язання Головного управління Національної поліції в Луганській області донарахувати та виплатити позивачу частину одноразової грошової допомоги в розмірі 160 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись Законом України від 02 липня 2015 за № 580-VIII "Про Національну поліцію", ст.ст. 2, 10, 11, 17, 18, 69-72, 94, 105, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа на стороні відповідача: Національна поліція України про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області у виплаті ОСОБА_2 частини одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності і визначенням ІІІ групи інвалідності в наслідок травми, повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 160 000 грн.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, повязаної з виконанням службових обовязків під час проходження служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_2 у повному розмірі, визначеному ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» зі змінами згідно Закону України № 2004-IIIV від 06.04.2017 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», та стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_2 невиплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя А.Е. Дідоренко