Справа № 814/2159/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2159/16

Категорія: 8.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., А.В. Бойка

за участю секретаря : Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 р. № .

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем невірно визначена сума чистого доходу у 2015 році, без посилань на конкретні первинні документи та операції, які не були прийняті в якості підтвердження витрат платника податків.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 06 червня 2017 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.10.2016 року № та присуджено на користь позивача судовий збір у сумі 850,54 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 самостійно здійснює виробництво швацьких виробів - в 2015 році на суму 470 055 гр. без віднесення на витрати будь-яких сум, оскільки виробництво було здійснено із сировини, яка отримана до 01.01.2015 року, що підтверджено відповідними документами, які позивач надав безпосередньо до суду. Відповідач же в свою чергу обґрунтувати свою позицію не зміг і пояснити на підставі саме якого підпункту п.177.4 ст. 177 ПК України він не визнав витрати позивача за 2015 рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення фактичних обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності, встановлено порушення п.177.2 п.177.4 ст. 177 ПК України - завищено суми витрат в 2015 році на суму 366752,46 грн. включені витрати, які не пов'язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.06.2016 року ДПІ в Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС було складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.13 по 31.12.15, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.13 по 31.12.15. Перевіркою відповідно до акту встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог: - п.п. 16.1.2 п.16.1 ст.16 п.177.10 ПК України, п.6 ст.128 Господарського Кодексу України - не ведення обліку доходів та витрат своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України; - п. 51.1 ст. 51 абз. б) п. 176.2 ст. 176 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) - подання не в повному обсязі, податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків (звіт - 1ДФ) за IV кв.2013, III- IV кв. 2014 та I кв. 2015; - п.177.2 п.177.4 ст.177 ПК України - занижено оподаткований дохід на загальну суму 366752,46 грн. за рахунок не вірного визначення суми чистого оподаткованого доходу в 2015 році., відповідно цього занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 68043,38 грн.; - пп.1 п.2 ст. 6 абз.3 п.8 ст. 9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464- IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування» - занижено суму єдиного внеску на 76108,52 грн. за рахунок не вірного визначення суми чистого оподаткованого доходу в 2015 році.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.10.2016, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 68043,38 грн. та 17010,84 грн. штрафні (фінансові) санкції.

В акті перевірки зазначено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 позивач задекларував валових витрат на суму 875731грн. До перевірки надано підтверджуючи документи на суму 508978,54 грн. а саме: витрати на придбання товарів (послуг), що реалізовані або використані у діяльності на суму 435152,50 гривень, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, ЄСВ на суму 70826,04 гривень, інші витрати на суму 3000,00 гривень.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням діяльності встановлено порушення п.177.2 п.177.4 ст.177 ПК Українист.177 ПК України - завищено суми витрат в 2015 році на суму 366752,46 грн. (включені витрати, які не пов'язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця), а саме до складу витрат підлягає включенню лише товар, який використовувався в господарській діяльності на суму 435152,50 грн. (69307-залишки товару станом на 01.01.2015+ 555893,50 грн. закуплено товару в 2015 році-813811 грн. залишки товару на 01.01.2016). До податкової декларації в 2015 році були включені витрати по придбанню товару на суму 801904,96 грн., тоді як за даними перевірки сума товару, який використовувався в господарській діяльності складає 435152,50 грн.

Таким чином, перевіркою встановлено, що з придбаного товару на загальну суму 1248963,5 гривень (693070,00+555893,50), протягом 2015 року ОСОБА_1 реалізовано лише на суму 435152,50 гривень (1248963,5-813811,00).

Перевіркою встановлено заниження сум податкових зобов'язань на загальну суму 68043,38 грн. (за даними перевірки 70046,24-6002,86 грн. за даними декларації позивача за 2015 рік).

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Згідно із п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

-витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

-витрати на оплату праці фізичних осіб,

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Крім того як вбачається із матеріалів справи позивач самостійно здійснював виробництво швацьких виробів - в 2015 році на суму 470 055 грн. без віднесення на витрати будь-яких сум, оскільки виробництво було здійснено із сировини, яка отримана до 01.01.2015 року.

Крім того в матеріалах справи наявні копії прибуткових накладних на товар придбаний в 2013-2015 роках, який був реалізований в 2015 році, копії реєстрів власного виробництва товару за 2015 рік, які підтверджують виготовлення товару власного виробництва, копії видаткових накладних на товар реалізований позивачем протягом січня-грудня 2015 року, банківські виписки з січня 2013 по грудень 2014, які підтверджують оплату протягом 2013-2015 придбаного товару та отримання плати за реалізований товар, копії видаткових касових документів за 2013-2015 роки щодо оплати придбаного товару за готівкові кошти, відомості товарних залишків станом на 01.01.2016, товарні звіти за 2015 рік (щомісячні).

Враховуючи, що основним видом діяльності ОСОБА_1 є оптова торгівля трикотажними виробами, суми, витрачені нею на придбання такого товару з метою подальшого продажу, безумовно відповідно до п. 177.4.1 ПК України відносяться до витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів.

Відповідач зменшив позивачу витрати 2015 року в сумі 366752,46 грн. Але за порушення, саме якого підпункту п.177.4 ст.177 ПК України відповідач не визнав витрати позивача за 2015 рік ні в акті перевірки, ні в запереченнях відповідача не зазначено. В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що перевіркою виявлено, що у складі витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, відображено вартість придбаних товарів, які безпосередньо не пов'язані з отриманням доходу, однак не зазначено, які це товари та розрахунок суми витрат.

Також необхідно зазначити, що 22.06.16 року ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області було складено акт №272/14-02-13-04- "Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.13 року по 31.12.15 року.

Зазначеною перевіркою, зокрема, встановлено порушення:

п.177.2 п.177.4 ст.177 ПК України, що призвело до заниження оподатковуваного доходу на суму 366 752.46 грн. внаслідок не вірного визначення суми чистого оподатковуваного доходу у 2015 році та до заниження суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 68 043,38 грн.;

пп.1 п.2 ст.6, абз.2 п.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, внаслідок чого Підприємцем занижено суму єдиного внеску на 76 108,52 грн. за рахунок не вірного визначення суми чистого оподатковуваного доходу у 2015 році.

Суть порушень, на думку податкового органу, полягала в тому, що задекларовані підприємцем витрати на суму 366 752,46 грн. не пов'язані з її господарською діяльністю.

Такого висновку податковий орган дійшов внаслідок арифметичних співставлень та визначення різниці між сумою залишків товару станом на 01.01.15 року (693 070 грн.), вартістю закупленого протягом 2015 року товару (555 893,50 грн.) та залишком товару станом на 01.01.16 (813 811 грн.). За обрахунками ДПІ, з придбаного товару на загальну суму 1 248 963,5 грн. (693070,00+555893,50) протягом 2015 року ОСОБА_1 реалізовано товарів лише на суму 435 152,50 грн. (1248963,5-813811).

Лише цю суму придбаного та реалізованого протягом 2015 року товару, на думку податкового органу, можливо вважати витратами, пов'язаними з господарською діяльністю.

У зв'язку з цим перевіркою зменшено суми витрат позивачки за 2015 рік з 875 731 грн. до 508 978,54 грн., а на різницю - 366 752,46 грн., збільшено її дохід за 2015 рік та з нього обраховано недоїмку з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 76 108,52 грн.

За результатами перевірки уповноваженою особою ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва 22.06.16 року винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на загальну суму 76 108,52 грн.

Вказана вимога була оскаржена шляхом подачі позову до Миколаївського окружного адміністративного суду, який постановою від 28 листопада 2016 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування вимоги ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 22.06.16 №Ф-000021304 про сплату боргу (недоїмки), якою їй визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 76 108,52 грн. задоволено повністю. 30 березня 2017 року Одеський апеляційний адміністративний суд постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2016 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - залишив без змін.

В обґрунтування колегія суддів зазначила, що відповідно до п.177.2. ПК України об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, відповідно до п.177.4.1 ПК України, окрім іншого, належать витрати, до складу яких включається вартість товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Податковий кодекс України відокремлює витрати фізичної особи-підприємця, які можуть бути віднесенні до валових витрат, за їх метою - направленістю на отримання доходу, а не за ефективністю та результату цих дій. Немає ніякого значення, чи реалізувала позивачка придбаний товар протягом поточного періоду, чи він залишився на складі, як не реалізований. У будь-якому випадку, метою його придбання була подальша реалізація, тобто отримання доходу, а тому ОСОБА_1 має право на врахування цих витрат під час визнання об'єкту оподаткування.

Не може бути перешкодою і той факт, що частина товарів була придбана до 01.01.15 року, оскільки протягом 2013-2014 років позивачка перебувала на спрощеній системі оподаткування і ці суми у будь-якому випадку не враховувалися у попередніх звітних періодах та не вплинули на зменшення об'єкту оподаткування.

Таким чином згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких підстав, неврахування відповідачем витрат в сумі 366 752,46, які визначені позивачем в складі витрат податкової декларації 2015 року визнані під час розгляду іншої справи такими, що є неправомірними та не відповідають вимогам п.177.4.1 ст.177 ПК України.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 07.10.2016 р. № , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко