Справа № 820/2842/17
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 листопада 2017 р. справа № 820/2842/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -ОСОБА_2,

представника відповідача - Вишневецького О.В.,

представника третьої особи - Вишневецького О.В.,

представника третьої особи -Марочканич Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи: Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Служби безпеки України в Харківській області, Державна міграційна служби України про визнання протиправним висновку та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- взнати протиправним висновок ГУ ДМС України в Харківський області про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.01.2017 року та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про припинення провадження щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України;

- зобов'язати відповідача поновити провадження за клопотанням «Про прийняття до громадянства України» громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлене заявою «Про прийняття до громадянства України» від 06.10.2016 року шляхом складання висновку та направлення для подальшого розгляду до Державної Міграційної служби України;

- стягнути з відповідача на користь позивача 1920 грн. здійснених ним судових витрат;

- встановити судовий контроль за виконанням ГУ ДМС України в Харківський області рішення Харківського окружного адміністративного суду;

- зобов'язати ГУ ДМС України в Харківський області надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.02.2017 року у поштовій скрині за адресою АДРЕСА_1 було отримано від ГУ ДМС України в Харківський області лист № 03/3- 542 від 13.01 2017 року в якому доведено, що рішенням ГУ ДМС України в Харківський області припинено провадження щодо прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України « Про громадянства України» від 18.01.2001 року у зв'язку з тим , що існують заперечення з боку компетентних органів щодо прийняття ОСОБА_3 до громадянства України. Відповідачем не було повідомлено які саме висловлені заперечення з боку компетентних органів щодо прийняття його до громадянства України. Також не було зазначено яким саме компетентним органом висловлене таке заперечення. Таким чином ГУ ДМС України в Харківський області діяло не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб визначений діючим законодавством.

Представники позивача у судове засідання прибули, надали аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та представник третьої особи - Державної міграційної служби України в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у запереченнях на позов.

Представник третьої особи - Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином .

Представник третьої особи - Управління Служби безпеки України в Харківській області в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Йорданії. Зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

24.05.2007 року рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України «Про імміграцію» позивачу наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 12.01.1974 року терміном дії - безстроково.

22.08.2016 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області позивачу замість посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 12.01.1974 року видано посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 терміном дії - безстроково.

06.10.2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області с заявою про прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України «Про громадянства України» від 18.01.2001 року як особа, яка перебуває у шлюбі з громадянкою України.

01.02.2017 року позивачем було отримано від ГУ ДМС України в Харківський області лист № 03/3- 542 від 13.01 2017 року в якому зазначено, що рішенням ГУ ДМС України в Харківський області припинено провадження щодо прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України « Про громадянства України» від 18.01.2001 року у зв'язку з тим, що існують заперечення з боку компетентних органів щодо прийняття ОСОБА_3 до громадянства України.

12.06.2017 року адвокатом ОСОБА_1 у зв'язку з наданням правової допомоги громадянину Йорданії ОСОБА_3 надіслано до ГУ ДМС України в Харківський області адвокатський запит № АЗ-162/17 від 12.06.2017 року яким просила надати:

1. Копію заяви громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУ ДМС України в Харківський області про прийняття його до громадянства України.

2. Копію рішення ГУ ДМС України в Харківський області, яким припинено провадження за заявою громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття його до громадянства України.

3. Копію висновку ГУ ДМС України в Харківський області, на підставі якого прийнято рішення про припинення провадження за заявою громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про прийняття його до громадянства України.

4. Копії заперечень з боку компетентних органів, щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України.

24.06.2017 року адвокатом ОСОБА_1 на адвокатський запит № АЗ-162/17 від 12.06.2017 року отримано від ГУ ДМС України в Харківський області лист № 03/3- 14259 від 23.06.2017 року, яким повідомлено, що під час опрацювання матеріалів клопотання ОСОБА_3 було виявлено, що існують підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України відповідно не допускається, а саме: є заперечення з боку компетентних органів щодо оформлення заявнику прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України « Про громадянства України» від 18.01.2001 року.

До листа № 03/3- 14259 від 23.06. 2017 року було додано висновок ГУ ДМС України в Харківський області від 12.01.2017 року про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного висновку ГУ ДМС України в Харківський області від 12.01.2017 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями Закону України «Про громадянство України» визначається правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Згідно пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Статтею 9 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ 3) визначено, що Іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства України є:

1) визнання і дотримання Конституції України та законів України;

2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов'язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років.

Ця умова не поширюється на іноземців чи осіб без громадянства, які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки, і на іноземців чи осіб без громадянства, які перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті. Дворічний термін перебування у шлюбі з громадянином України не застосовується до іноземців і осіб без громадянства, яким було надано дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію"

4) отримання дозволу на імміграцію.

5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі);

6) наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні.

Також за ст.9 цього Закону зазначено, що до громадянства України не приймається особа, яка:

1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид;

2) засуджена в Україні до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави;

3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.

Статтею 22 Закону України «Про громадянство України» визначено, що Президент України:

1) приймає рішення і видає укази відповідно до Конституції України і цього Закону про прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України;

2) визначає порядок провадження за заявами і поданнями з

питань громадянства та виконання прийнятих рішень;

3) затверджує Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства.

Також, статтею 23 Закону України «Про громадянство України» визначено Повноваження Комісії при Президентові України з питань громадянства, яка:

1) розглядає заяви про прийняття до громадянства України, вихід з громадянства України та подання про втрату громадянства України і вносить пропозиції Президенту України щодо задоволення цих заяв та подань; 2) повертає документи про прийняття до громадянства України чи про вихід з громадянства України уповноваженому центральному органу виконавчої влади з питань громадянства або Міністерству закордонних справ України для їх оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України. 3) контролює виконання рішень, прийнятих Президентом України з питань громадянства.

Статтею 24 цього Закону зазначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо:

1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою - дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Нормативно-правовим актом, який згідно із Законом № 2235-III визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України, є Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 23.03.2001 року № 215 (далі - Порядок).

Так, пунктом 1 даного Порядку Комісія при Президентові України з питань громадянства (далі - Комісія) є допоміжним органом при Президентові України, утвореним відповідно до Закону України "Про громадянство України".

У пункті 45 даного Порядку зазначено перелік Документи, що подаються для прийняття до громадянства України, яким зазначено, що для прийняття до громадянства України особа (за винятком іноземців та осіб без громадянства, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; які перебувають у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримали дозвіл на імміграцію; які отримали дозвіл на імміграцію та перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які отримали дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію" і перебувають з громадянином України понад два роки у шлюбі або перебували з громадянином України понад два роки у шлюбі, що припинився внаслідок його смерті; які мають визначні заслуги перед Україною та прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України) подає такі документи:

а) заяву про прийняття до громадянства України (в двох примірниках);

б) три фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство (підданство) цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) один із таких документів:

- документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, - для особи, яка в'їхала в Україну іноземцем (копія паспортного документа);

- документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом трьох років з моменту в'їзду в Україну, разом із документом, який підтверджує, що особа в'їхала в Україну особою без громадянства, - для особи, яка в'їхала в Україну особою без громадянства (копія паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, або копія проїзного документа особи без громадянства, або копія посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон);

д) один із таких документів:

- копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну;

- копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України або для іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності Законом України "Про імміграцію", - копію посвідки на постійне проживання;

е) один із таких документів:

- документ про володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування, який видається в Україні керівником навчального закладу, місцевим органом виконавчої влади України або виконавчим органом місцевого самоврядування;

- копію атестата чи витяг із залікової відомості диплома - для особи, яка має документ про закінчення навчального закладу з вивченням української мови;

- документ, що підтверджує інвалідність, - для особи, яка має фізичні вади (сліпа, глуха, німа);

є) документ про наявність законних джерел існування протягом останніх шести місяців на момент подання заяви про прийняття до громадянства України. У разі подання особою документа про наявність власних фінансових заощаджень сума коштів на банківському рахунку повинна бути не менше ніж дванадцять прожиткових мінімумів на одну особу (виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на момент подання заяви про прийняття до громадянства України).

Також пунктом 47 Порядку визначено, що для прийняття до громадянства України особа, яка перебуває у шлюбі з громадянином України понад два роки та отримала дозвіл на імміграцію, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в", "д" - "є" пункту 45 цього Порядку, а також:

а) копію документа, що підтверджує перебування чоловіка (дружини) особи у громадянстві України;

б) документ, що підтверджує перебування особи у шлюбі з громадянином України терміном понад два роки.

Для прийняття до громадянства України особа, яка є іноземцем чи особою без громадянства і яка отримала дозвіл на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію", подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в", "е", "є" пункту 45 цього Порядку, а також довідку про надання іноземцю чи особі без громадянства дозволу на імміграцію відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію".

Як вбачається зі справи № 93/9-16 про прийняття до громадянства України стосовно ОСОБА_3, позивачем були надані усі документи, відповідно вимог чинного законодавства. (а.с.84-109). Будь - яких зауважень до поданого пакету документів відповідачем не зазначено.

Пунктом 102 Порядку визначено, що Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, до якого подано документи, перевіряє: відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України; підтвердження документами виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України; відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід з громадянства України не допускається.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження повертаються до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого документи були подані заявником. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі надсилає подані документи до органів Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України, які у межах своєї компетенції перевіряють (у тому числі в банках даних Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу) відсутність підстав, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається. Про результати перевірки органи Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України повідомляють головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі не пізніш як у двомісячний строк з дня одержання документів.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також відсутні підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі готує висновок про можливість задоволення клопотання заявника і не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилає цей висновок разом із поданими документами до Державної міграційної служби України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують виконання умов прийняття до громадянства України або виходу з громадянства України, а також будуть виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України або вихід із громадянства України не допускається, головне управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі готує висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання заявника і не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилає цей висновок разом із поданими документами до Державної міграційної служби України.

Судом встановлено, що 17.10.2016 року Заступником начальника ГУДМС України у Харківській області О.Ю. Чирик супровідним листом було направлено до Начальника ГВКР УСБУ в Харківській області матеріали справи №93/9-16 на гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просили ознайомитися з матеріалами справи та повідомити думку з цього приводу (а.с.108).

На зазначений лист Начальником відділу ГВКР УСБУ в Харківській області було надано відповідь, де зазначено, що стосовно прийняття до громадянства заперечуємо (а.с.109).

Таким чином, у вище вказаної відповіді, не зазначено жодної підстави та вмотивованої відмови для заперечення щодо прийняття до громадянства України стосовно позивача.

Також, матеріалами справи підтверджено, що 12.01.2017 року ГУ ДМС України в Харківській області винесений висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання стосовно громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У вищевказаному висновку відповідачем зазначено, що під час опрацювання матеріалів клопотання було встановлено, що виявлено підстави за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, а саме: існують заперечення з боку компетентних органів щодо оформлення заявнику прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України « Про громадянства України» від 18.01.2001 року.

Однак суд не погоджується з таким висновком відповідача виходячи з наступного.

З висновку від 12.01.2017 року ГУ ДМС України в Харківській області вбачається, що єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви про прийняття до громадянства є висловлене заперечення Управління СБУ в Харківській області, яке не містить будь-яких конкретних даних щодо вчинення або можливості вчинення саме позивачем будь-яких протиправних дій на шкоду державній безпеці України, або можливості вчинення позивачем протиправних дій, які містять ознаки порушення чинного законодавства України.

Також, судом встановлено що вищезазначене заперечення не відповідає вимогам офіційного або нормативного документу (акту), тобто, дане заперечення не містить реєстраційного номеру, не містить підпису посадової особи, не має печатки закладу, а також дати складання даного заперечення.

Суд звертає увагу, що у запереченні не містяться посилання на конкретні обставини, які відповідно до ст. 9 Закону України «Про громадянство» можуть бути підставами для відмови у задоволенні заяви про прийняття до громадянства.

Крім того суд зазначає, що висловлене заперечення Управління СБУ в Харківській області не є нормативно-правовим актом, який врегульовує спірні правовідносини в розумінні Закону України «Про громадянство», а тому носить лише рекомендаційний характер і не є безумовною підставою для відмови у прийняття до громадянства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним висновку ГУ ДМС України в Харківський області про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.01.2017 року.

Щодо позовних вимог про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про припинення провадження щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення суб'єктом владних повноважень.

В судовому засіданні представником Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, зазначено що рішення про припинення провадження щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України не виносилось, а тому позов в цій частині про скасування рішення не підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання відповідача поновити провадження за клопотанням «Про прийняття до громадянства України» громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлене заявою «Про прийняття до громадянства України» від 06.10.2016 року шляхом складання висновку та направлення для подальшого розгляду до Державної Міграційної служби України, суд зазначає наступне.

Згідно до листа Головного управління ДМС України у Харківській області від 13.01.2017 року № 03/3-542, повідомлено позивачу, що рішенням ГУДМС в Харківській області припинено провадження за заявою позивача щодо прийняття до громадянства України

Проте, під час судового розгляду було встановлено, що рішення про припинення провадження щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України не приймалось.

Крім того, Головним управлінням ДМС України у Харківській області 12.01.2017 року був винесений висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки виявлені підстави, за наявності яких прийняття до громадянства України не допускається, а саме: існують заперечення з боку компетентних органів щодо оформлення заявнику прийняття до громадянства України відповідно до ст. 9 Закону України « Про громадянства України» від 18.01.2001 року.

Тобто, суд зазначає , що у зазначеному висновку розглянуто питання щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача про прийняття до громадянства України. Питання щодо припинення провадження щодо прийняття громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства України у даному висновку не приймалось, а тому позовна вимога про зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області поновити провадження за клопотанням «Про прийняття до громадянства України» громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлене заявою «Про прийняття до громадянства України» від 06.10.2016 року шляхом складання висновку та направлення для подальшого розгляду до Державної Міграційної служби України не підлягає задоволенню.

Однак, відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість вийти за межі позовних вимог та з метою захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов'язання ГУ ДМС України в Харківський області повторно розглянути заяву громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2016 року з урахуванням висновків суду.

Також позивач у позовні заяві просить суд встановити судовий контроль за виконанням ГУ ДМС України в Харківський області рішення Харківського окружного адміністративного суду та зобов'язати ГУ ДМС України в Харківський області надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

Суд зазначає, що відповідно до ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов'язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст. 267 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи: Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Служби безпеки України в Харківській області, Державна міграційна служби України про визнання протиправним висновку та зобов'язання вчинити певні дії - підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, треті особи: Шевченківський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Управління Служби безпеки України в Харківській області, Державна міграційна служби України про визнання протиправним висновку та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним висновок ГУ ДМС України в Харківський області про відсутність підстав для задоволення клопотання громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.01.2017 року.

Зобов'язати ГУ ДМС України в Харківський області повторно розглянути заяву громадянина Йорданії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.10.2016 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) судові витрати в загальному розмірі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн.00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Римарська, 24 ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2017 року.

Суддя О.М. Тітов