Справа № 223/1152/13-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Луньов О.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року справа №223/1152/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вугледарського міського управління соціального захисту населення на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року за заявою Вугледарського міського управління соціального захисту населення про зміну способу і порядку виконання судового рішення в справі № 223/1152/13-а за позовом ОСОБА_2 до Вугледарського міського управління соціального захисту населення про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплатити грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 25.02.2011 по 25.12.2013,-

ВСТАНОВИВ:

Вугледарське міське управління соціального захисту населення звернулось до суду із заявою, в якій просило змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 223/1152/13-а від 20.01.2014, виданого Вугледарським міським судом Донецької області з «зобовязати Вугледарське міське управління праці та соціального захисту населення здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше встановленого Законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням раніше проведених виплат з 16.06.2013, а в разі невиконання рішення суду добровільно, стягнути примусово, з урахуванням змін, прийнятих Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 166-VII» на «стягнути з Вугледарського міського управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.06.2013, а в разі не виконання судового рішення добровільно, стягнути примусово суму в розмірі 5358,42 грн».

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнивши заяву в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що через зобовязальний характер рішення суду виконання виконавчого листа можливе лише шляхом примусового списання (стягнення) коштів з рахунків, відкритих в органах Державної казначейської служби, та виключно з рахунків, за якими здійснюються визначені в судовому порядку види соціальних виплат.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 20.01.2014 позовні вимоги ОСОБА_2 (далі позивач) до Вугледарського міського управління праці та соціального захисту населення про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку було задоволено частково. Визнано противоправними дії Вугледарського міського Управління праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого Законом для дітей віком до 6 років. Зобовязано Вугледарське міське управління праці та соціального захисту населення здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше встановленого Законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, з урахуванням раніше проведених виплат з 16.06.2013. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Державним виконавцем була направлена вимога до Вугледарського міського УСЗН із зобовязанням надати письмовий розрахунок належних позивачу сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.06.2013, на яку надано відповідь з письмовим нарахуванням суми боргу в розмірі 5358,42 грн.

На підставі того, що рішення суду неможливо виконати в повному обсязі з підстав, що не залежать від боржника, Вугледарське міське управління праці та соціального захисту населення звернулось до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа.

Аналізуючи вимоги заяви Вугледарського міського управління праці та соціального захисту населення колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством, зокрема нормами, на які посилається заявник, не передбачено зміни способу і порядку виконання виконавчого листа. Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані процесуальні питання зміни способу і порядку виконання судового рішення, тому суд апеляційної інстанції переглядає спірні правовідносини в контексті цієї норми.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (пункт 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз резолютивної частини постанови постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 20 січня 2014 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин Вугледарське міське УПСЗН просило змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 Кодексу адміністративного судочинства України).

Крім того, частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Встановлені судами обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум допомоги буде здійснена управлінням соціального захисту населення після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

З огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобовязання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Таким чином, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу соціального захисту населення здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм права містять постанови Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року № 21-394а14, № 21-475а14, від 13 січня 2015 року № 21-604а14 та від 17 лютого 2015 року № 21-622а14, який повинен враховуватися іншими судами загальної юрисдикції відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 197, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Вугледарського міського управління соціального захисту населення на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року за заявою Вугледарського міського управління соціального захисту населення про зміну способу і порядку виконання судового рішення в справі № 223/1152/13-а за позовом ОСОБА_2 до Вугледарського міського управління соціального захисту населення про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплатити грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 25.02.2011 по 25.12.2013 залишити без задоволення.

Ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року в справі № 223/1152/13-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_3

ОСОБА_4