Справа № 826/5237/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Справа № 826/5237/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві, Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону про визнання протиправним та скасування рішень і наказу, поновлення на роботі та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - відповідач-1), Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - відповідач-2), Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону (далі - відповідач-3) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві від 30.12.2015р. в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнання протиправним та скасування рішення Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону від 02.02.2016р. в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у м. Києві від 26.02.2016р. №175 о/с «Щодо особового складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з посади поліцейського батальйону супроводження Головного управління з 01.03.2016р.;

- поновлення позивача на посаді поліцейського батальйону супроводження Головного управління з спеціальним званням «старшого сержанта поліції»;

- стягнення з ГУ НП у м. Києві на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, так як, на його думку, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з адміністративним позовом у цій справі позивач звернувся до суду 18.04.2017 р.

Предметом оскарження у даній справі є рішення Атестаційної комісії ГУ НП у м. Києві та Апеляційної атестаційної комісії Північного регіону в частині щодо звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність та наказ ГУ НП у м. Києві від 26.02.2016 р. № 175 о/с, яким його звільнено з посади з 01.03.2016 р.

Копію зазначеного наказу позивачем отримано 01.03.2016 р.

При зверненні з адміністративним позовом ОСОБА_2 просив суд визнати поважною причину пропуску ним строку звернення до суду, посилаючись на те, що він перебував поза межами м. Києва, а саме в с. Івановичі Черняхівського району Житомирської області, де здійснював догляд за своєю матір'ю, яка хворіє та потребує стороннього догляду.

Судова колегія встановила, що залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду за відсутності причин, які унеможливлювали своєчасне подання позовної заяви, а також з того, що позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами і його позов також було залишено без розгляду через пропуск строку, регламентованого ст. 99 КАС України, ухвалою суду у справі № 826/19233/16, яка набрала законної сили.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії»).

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач дізнався про порушення, як він вважає, його права на працю 01.03.2016 р., однак з даним адміністративним позовом звернувся до суду лише 18.04.2017 р., тобто з пропуском процесуального строку, регламентованого статтею 99 КАС України.

При цьому, доводи апелянта щодо неможливості своєчасного звернення до суду через здійснення догляду за хворою матір'ю колегія суддів вважає не обґрунтованими, оскільки у наданих позивачем медичних документах , довідці Вільської сільської ради від 24.03.2017 р. № 384 /Т.1 а.с.9, 11-12/ відсутні відомості, які б підтверджували факт того, що позивач дійсно у вказаний період цілодобово здійснював догляд за матір'ю, яка потребувала стороннього догляду, в зв»язку з чим не мав можливості скористатися своїм правом на судовий захист.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 (матері позивача), зокрема зазначено про направлення її на денний стаціонар /Т.1 а.с.11-12/.

Таким чином, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано доказів, які б підтверджували наявність виключних обставин, що унеможливлювали подання ним позову впродовж більше ніж року і доводи його апеляційної скарги щодо відсутності в нього можливості прибути до суду для подання позову, скористатися послугами поштового зв'язку та укласти угоду із захисником про надання правової допомоги видаються необґрунтованими.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року позивач вже звертався з аналогічним позовом до суду, який ухвалою суду у справі № 826/19233/16, що набрала законної сили, був залишений без розгляду.

Зазначені обставини також вказують на нелогічність і безпідставність доводів апелянта щодо відсутності у нього можливості звернутися до суду раніше, ніж у квітні 2017 року.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що реалізація особою своїх прав залежить від її волевиявлення і здійснюється нею на власний розсуд.

Враховуючи викладені обставин та докази у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 86 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом і відсутності достатніх та необхідних правових підстав для його поновлення.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали суду, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 15 листопада 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: