Справа № 761/3717/15-а
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/3717/15-а
Провадження № 2-а/761/171/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог предмета спору: Кабінет Міністрів України, про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2015 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, який неодноразово змінювався та уточнювався під час розгляду справи судом стороною позивачки. Остаточно визначившись в своїй позовній заяві від 11.09.2017 року (Т.2 а.с. 56 - 61) позивачка просить суд: визнати протиправною оскаржену до суду 10.02.2015 року бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, яка полягає у невиконані постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 22.12.2011 року №2а-2969/11 та від 07.08.2014 року №761/13736/13-а; зобов'язати відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві вчинити такі дії: не пізніше семи робочих днів з дня надходження (отримання) постанови суду №761/3717/15-а перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконання постанови від 22.11.2011 року №2а-2969/11, виконавчого листа №2-а-2969/11 від 16.03.2013 року Шевченківського районного суду м.Києва та внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою; надіслати на ім'я ОСОБА_1 на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 та боржнику у виконавчому провадженні №37706146 - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул. Борисоглібська, 14, м.Київ, 04070), на електронну пошту повідомлення про прийняття рішення для обліку із зазанченням чергу, до якої воно включено із зазначенням адреси відповідного веб-сайта в Інтернеті, а також ідентифікатор для доступу до інформації Реєстру; надіслати на ім'я боржника у виконавчому провадженні №37706146 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул. Борисоглібська, 14, м.Київ, 04070), або на електронну пошту разом із повідомленням про прийняття рішення для обліку копію рішення для здійснення нарахування суми коштів, що підлягає виплаті заявнику ОСОБА_1; передати рішення - виконавчий лист №2-а-2969/11 від 16.03.2013 року Шевченківського районного суду м.Києва до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів; не пізніше наступного робочого дня з дня затвердження акта приймання-передачі надіслати ОСОБА_1 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та боржнику - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул. Борисоглібська, 14, м.Київ, 04070) на електронну пошту: повідомлення про передачу рішення до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням реквізитів акта приймання-передавання; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул. Борисоглібська, 14, м.Київ, 04070) повідомити Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення із наданням відповідного документа про здійснення нарахування ОСОБА_1, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою; зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві (вул. Терещенківська, 11-а, м.Київ, 01601) прийняти виконавчий лист №2-а-2969/11 від 16.03.2013 року Шевченківського районного суду м.Києва в порядку, затвердженому Постановою КМУ від 03.09.2014 року №440; зобов'язати суб'єктів владних повноважень не на користь яких буде ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року по справі №761/13736/13-а було скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві від 21.08.2013 року про закінчення виконавчого провадження №37706146 з примусового виконання постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 22.12.2011 року №2-а-2969/11 про нарахування УПФУ в Шевченківському районі м.Києва і виплату дитині війни щомісячної соцнадбавки до пенсії у розмірі 30% за період з 31.10.2010 року до 22.07.2011 року, визнано протиправними дії Управління ДВС ГУЮ у м.Києві з приводу закінчення виконавчого провадження №37706146, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва та неотримання рішення правоохоронного органу по результатам розгляду подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в м.Києві Бялого Максима Глібова, а також визнано протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві щодо не повідомлення стягувача ОСОБА_1 про зміну державного виконавця у виконавчому провадженні № 37706146.

Разом з тим, отримавши вказану постанову відразу після її проголошення, відповідач протягом трьох робочих днів після її отримання, а саме 12.08.2014 року, не відновив виконавче провадження, як то передбачено вимогами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому, позивачка вказує, що відповідач умисно ухилявся відновити виконавче провадження, адже розраховував на скасування постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року судом апеляційної інстанції, чого, в свою чергу, не відбулося.

За вказаних обставин, позивачка, посилаючись на порушення своїх прав та інтересів, просить суд позов задовольнити.

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідачі в судове засіданні своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи містяться пояснення відповідача Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, в яких він просить проводити розгляд справи без участі свого представника.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалів, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Григорян О.Г. від 24.04.2013 року було відкрито виконавче провадження № 37706146 щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого Шевченківським районним судом м.Києва 16.04.2013 року про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну 30 % надбавку до пенсії як "дитині війни", виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 31.10.2010 по 22.07.2011 року з урахуванням виплат, що здійснювались ОСОБА_1 у цей період.

Постановою державного виконавця Бялого М.Г. від 21.08.2013 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року у справі №761/13736/13-а, що була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 року, дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції з приводу закінчення вищенаведеного виконавчого провадження було визнано неправомірними, а саму постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича від 21 серпня 2013 року про закінчення виконавчого провадження - скасовано.

Також, вказаною постановою було визнано протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві щодо не звернення до виконання постанов про накладення штрафів на боржника Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, не отримання рішення правоохоронного органу по результатам розгляду подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича, а також щодо не повідомлення стягувача ОСОБА_1 про зміну державного виконавця у виконавчому провадженні № 37706146.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивачка, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, посилалась на те, що відповідач, отримавши вказану постанову відразу після її проголошення, тобто 07.08.2014 року, протягом трьох робочих днів після її отримання, а саме 12.08.2014 року, не відновив виконавче провадження, як то передбачено вимогами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, дійсно, як передбачено вимогами ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм законодавства, можна дійти висновку, що безспірною підставою для відновлення виконавчого провадження є судове рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, яке набрало законної сили.

Як вже зазначалось вище, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року у справі №761/13736/13-а була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 року.

Тобто, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року у справі №761/13736/13-а набрала законної сили 23.12.2014 року.

Разом з тим судом встановлено, що представник Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у розгляді апеляційної скарги участі не брав. В свою чергу, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, вищевказана ухвала Київського апеляційного суду надійшла на адресу Управління державної служби Головного управління юстиції у м.Києві 19.01.2015 року. В інший спосіб та в інший термін вказана ухвала до відповідача не надходила.

При цьому, судом встановлено, що постанова про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва від 16.04.2013 року була винесена державним виконавцем 22.01.2015 року, тобто протягом трьох днів з дня отримання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 року, як то передбачено вимогами ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, доводи позивачки про те, що відповідач, отримавши постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2014 року відразу після її проголошення, зобов'язаний був відновити виконавче провадження протягом трьох днів після її отримання, а саме: 12.08.2014 року, однак не зробив цього, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактично встановленим обставинам справи.

Між тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що також регламентовано ч. 1 ст. 11 КАС України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, зазначені позивачкою у своїй позовній заяві, на які вона посилалась як на підставу для задоволення позову, в той час як судом встановлено правомірність дій відповідача щодо винесення ним постанови про відновлення виконавчого провадження саме 22.01.2015 року, а отже і відсутність порушення прав позивачки вказаними діями, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимоги про визнання протиправною оскаржену до суду 10.02.2015 року бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві, яка полягає у невиконані постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 22.12.2011 року №2а-2969/11 та від 07.08.2014 року №761/13736/13-а.

Крім того, оскільки під час розгляду даної справи було встановлено, що дії державного виконавця щодо прийняття постанови про відновлення виконавчого провадження саме 22.01.2015 року є правомірними та такими, що відповідають вимогам, передбаченим положеннями ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», решта позовних вимог, які фактично є похідними від вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невиконання постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 22.12.2011 року №2а-2969/11 та від 07.08.2014 року №761/13736/13-а, також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, про визнання бездіяльності протиправною.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду справи в апеляційному порядку, якщо постанову суду не скасовано.

Суддя: