Справа № 820/11219/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2017 р. м. Київ К/800/5684/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого судді - Черпіцької Л.Т.
Суддів -Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 р., ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 р. у справі № 820/11219/15 за позовом ОСОБА_4 до Харківської обласної державної адміністрації, третя особа-Управління праці та соціального захисту населення адміністрації району Харківської міської ради, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 (надалі також - позивач) звернулась із позовом до Харківської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач, Адміністрація), третя особа-Управління праці та соціального захисту населення адміністрації району Харківської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Робочої групи з питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (протокол від 19.06.2015 року № 14) при Харківській обласній держаній адміністрації про відмову у встановленні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про встановлення ОСОБА_4 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видати посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на підставі Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 14.02.2011 року № 3066-3525.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що відмова відповідача у встановленні їй статусу постраждалої особи, внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення, є незаконні на думку позивача, своїми діями відповідач позбавляє її певного кола прав, свобод та соціальних гарантій, що передбачені чинним законодавством у зв'язку з наданням державою певного правового статусу - особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 р., позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано рішення Робочої групи з питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (протокол від 19.06.2015 року № 14) при Харківській обласній держаній адміністрації про відмову у встановленні ОСОБА_4 статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язано Харківську обласну державну адміністрацію розглянути питання про встановлення позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачу їй посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на підставі Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 14.02.2011 року № 3066-3525, з урахуванням рішення суду.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 р., прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1., її батько - ОСОБА_5, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим Харківською обласною адміністрацією 05.06.2008 р..

02.04.2009 р. Харківською обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2, строк дії - до досягнення повноліття дитини.

На підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 14.02.2011 р. №3066-3525, Міжрайонною радіологічною МСЕК №2 позивачу з 09.03.2011 р. по 01.03.2017 р. встановлено ІІІ групу інвалідності, діагноз - вроджена вада розвитку ЦНС, мікроаденома гіпофізу, кіста гіпофізу, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

У зв'язку з вищевказаним обставинами, позивач звернулася до Харківської обласної адміністрації з заявою про встановлення статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачу відповідного посвідчення категорії 1, на підтвердження чого надала копії необхідних документів.

Листом за підписом заступника директора департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 23.06.2015 р. №01-40/06/4797 позивача повідомлено, що на засіданні Робочої групи прийнято рішення (протокол від 19.06.2015р. №4) про відмову у встановленні їй статусу особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку про безпідставність відмови відповідача, оскільки Міжрайонною радіологічною медико-соціальною експертною комісією № 2 встановлено ОСОБА_4 III групу інвалідності, пов'язаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується із такими висновком судів першої та апеляційної інстанцій, враховуючи наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон № 796-XII; в редакції від 01.06.2015 р., що була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Частиною другою статті 9 Закону № 796-XII передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону № 796-XII до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 до досягнення повноліття мала статус дитини, потерпілої від ЧАЕС.

Пунктом 6 частини першої статті 11 Закону № 796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

Отже, Законом № 796-XII передбачена відповідна процедура за якої дитина, що належить до потерпілих від ЧАЕС може отримати статус особи, потерпілої від наслідків ЧАЕС при досягненні нею повноліття. Головними складовими даної процедури є:

- встановлення причинного зв'язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи у дитячому віці;

- проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії.

Однак, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не було досліджено дотримання умов даної процедури стосовно позивача.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 796-XII причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Система експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС передбачена Положенням про систему експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 р. N 166/129 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 1997 р. за N 491/2295; в редакції від 10.10.2012 р., що була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення; надалі - Положення N 166/129).

Пунктом 1.2 Положення N 166/129 передбачено, що складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії:

для дорослих - Центральна міжвідомча експертна комісія (далі - Центральна МЕК), Донецька регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Донецька РМЕК) та Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія (далі - Львівська РМЕК);

для дітей - Центральна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія (далі - Центральна дитяча спецЛКК) та Рівненська обласна дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія (далі - Рівненська дитяча облспецЛКК).

Отже, відповідно до процедури отримання дитиною, що належить до потерпілих від ЧАЕС статусу особи, потерпілої від наслідків ЧАЕС при досягненні нею повноліття, необхідно встановлення відповідного причинного зв'язку відповідною дитячою лікарською-консультативною комісією. Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 експертний висновок видано Центральною міжвідомчою експертною комісією та МНС України.

Окрім того, необхідно зазначити, що предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення Робочої групи з питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (протокол від 19.06.2015 року № 14) при Харківській обласній держаній адміністрації про відмову у встановленні позивачу статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, в матеріалах справи вищезазначене рішення відсутнє, що дає підстави для висновку про те, що оскаржуване рішення не було предметом дослідження судами попередніх інстанцій.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що рішення судів вимогам ст. 159 КАС України не відповідають. Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової оцінки позовних вимог, проведеної судами попередніх інстанцій. Відповідно до приписів ст. 220 КАС України допущені порушення не можуть бути перевірені і усунуті судом касаційної інстанції.

З огляду на викладене, судові рішення, ухвалені у даній справі, підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справу суду належить врахувати недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали і правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 р., ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2016 р. у справі № 820/11219/15 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: