Справа № 295/11110/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.10.2017 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г.,
розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити певні дії,-
Позивач звернулась до суду позов, в якому просить визнати незаконною відмову Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з приводу призначення та виплати їй, як особі, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) і яка постійно проживала та постійно працювала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії по 08.04.1987 року, пенсії по віку зі зниженням пенсійного віку на 4 роки та зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи», з часу звернення з заявою про призначення пенсії -16.07.2017 року.
В обґрунтування позову вказала, що 10 липня 2017 року звернулась до відповідача з заявою про призначення її пенсії з 16.07.2017 року, так як їй виповнилось 56 років.
17.07.2017 року відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, оскільки відповідно до поданої позивачем довідки про період проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення період проживання складає 11 місяців і 13 днів, що не відповідає умовам, які зазначені п.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Крім того у відповіді позивач вказує, що довідка про період проживання позивача в зоні безумовного відселення видана не уповноваженим на те органом місцевого самоврядування та видана на основі архівної довідки, а не на основі первинних документів.
В позові позивач вказала, що проживала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з 06.06.1984 року по 08.04.1987 року, що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення Поліської районної державної адміністрації №01-24/429 від 28.02.2011 року, Архівного відділу Поліської державної адміністрації Київської області №02/16 від 25.02.2011 року та Іванківського районного відділу ГУ МВС України в Київській області № 66-ПВ від 16.03.2011 року.
Вважає, що набула права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, оскільки є особою що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), проживала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з 06.06.1984 року по 08.04.1987 року.
Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач надав до суду заперечення проти позову, вказавши про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Письмові заперечення додані до матеріалів справи.
Суд за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.
Судом встановлено, що 10 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до пенсійного органу про призначення її пенсії із зниженням пенсійного віку.
Як вбачається із змісту ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема до третьої категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи (із зони безумовного (обов`язкового) відселення, в якій знаходиться смт Поліське Київської області) відносяться особи які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується копією посвідчення громадянина (громадянки), який постійно працював чи працює, або проживає чи працює у зонах безумовного (обов`язкового) відселення серії Б №108022 виданого Житомирською обласною адміністрацією 15.12.1992 року (а.с.13). Вказане посвідчення відповідає вимогам абз.3 ст.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідності до ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Стаття 46 Конституції України закріпила, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали чи проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше двох років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 4 роки та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.
В даному випадку вказана стаття передбачає початкову величину зниження пенсійного віку, де зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії до 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.
Позивач ОСОБА_1 проживала та працювала в смт. Поліське Київської області з моменту аварії до 08.04.1987 року.
Зазначені обставини підтверджуються довідками Управління праці та соціального захисту населення Поліської районної державної адміністрації №01-24/429 від 28.02.2011 року Архівного відділу Поліської державної адміністрації Київської області №02/16 від 25.02.2011 року, довідкою Іванківського районного відділу ГУ МВС України в Київській області № 66-ПВ від 16.03.2011 року , та копією трудової книжки, де вказано, що з 01.04.1980 року позивач працювала на Поліській меблевій фабриці на посаді змінного майстра, з 20.06.1983 року по 01.04.1987 року працювала на посаді контролера по вхідному контролю на Поліській меблевій фабриці, смт. Поліське (а.с.10-12, 26,17,18).
Отже, позивач ОСОБА_1 має право на початкову величину (чотири роки) зниження пенсійного віку, як особа, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) і яка постійно проживала або постійно працювала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії по 08.04.1987 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Що стосується віку виходу на пенсію, то суд зазначає наступне.
Так, умови призначення пенсії за віком, а саме вік виходу на пенсію, встановлено ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною 1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років , право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.8)
Таким чином позивач, на час відмови відповідачем в призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням, позивач досягла віку при досягненні якого її може бути призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку, а саме 56 років.
Посилання відповідача на те що документи на підставі яких було видано довідку про постійне місце проживання в зоні безуважного відселення, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.
Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р., документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи")
Відповідно до п.п."ґ" п.7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи") та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.
Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Суд вважає, що на підтвердження зазначеного статусу та права на призначення відповідного виду пенсії ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України надала всі необхідні документи.
ОСОБА_1 має посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії (а.с.13), яке є дійсним на даний період. Довідка є підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 3, і відповідно до статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дає їй право на пільги, передбачені цим Законом.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.
Таким чином, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача, сплачений нею судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати незаконною відмову Житомирського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з приводу призначення та виплати ОСОБА_1 , як особі, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), яка постійно проживала та постійно працювала в зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії по 08.04.1987 року, пенсії по віку зі зниженням пенсійного віку на 4 роки.
Зобов`язати Житомирське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 4 роки, згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи», з 16.07.2017 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.Г. Перекупка