Справа № 524/2063/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2063/17
Провадження 2-а/524/318/17
ПОСТАНОВА
І м е н е м У к р а ї н и
13.11.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого - судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі Коваль Т.М.,

з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :
У березні 2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України, в якому просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як особі, якій встановлена інвалідність 2 групи з 26.01.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що в період з 01.06.1986 року по 22.07.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС . Під час проходження служби отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого позивач отримав 2 групу інвалідності. 21.12.2016 року позивач направив до Кременчуцького об`єднаного міського військового комісаріату усі необхідні документи із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму. Відповіддю від 26.01.2017 року № 10/116 Полтавським обласним військовим комісаріатом повідомлено, що ними розглянуті документи позивача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, в зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із виконанням обов`язків з ЛНА на ЧАЕС, які розглянуті в рамках функціональних повноважень. За результатами розгляду документи повертаються без реалізації з підставі передбачених ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначено, що «у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують інвалідність в 3-місячний термін після закінчення зборів, документи повертаються без реалізації, оскільки ОСОБА_2 був призваний на учбові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року по 21.07.1986 року, дата встановлення інвалідності 26.01.2015 року.» Вважає, що відповідач в листі № 10/116 від 26.01.2017 року фактично прийняв рішення про відсутність у позивач права на отримання цієї допомоги, що не входило до повноважень відповідача, а входить виключно до компетенції Міністерства оборони України. Вважає, що неподання документів та висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України є протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач до суду не з`явився, просив справу слухати без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Полтавського обласного військового комісаріату Голованчук Н.А. надала до суду заперечення на адміністративний позов, у судовому засіданні заперечувала проти позову, вважала його безпідставним, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи Міністерства оборони України надав до суду заперечення, вважає, що дії відповідача є правомірними і законними та такими, що відповідають чинному законодавству в сфері соціального захисту військовослужбовців і звільнених з військової служби осіб. Судовий розгляд просив проводити без його участі, проти позову заперечував.

Представник третьої особи УСЗН Автозаводського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову на адресу суду не направив.

Суд, вислухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.06.1986 року по 21.07.1986 року.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол № 3789 від 01.12.2014 року Центральної військово-лікарської комісії захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1950 року народження: захворювання, так, пов`язанез виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0481721 у ОСОБА_2 друга група інвалідності з 26.01.2015 року захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ЛНА на ЧАЕС.
Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 від 16.03.2015 року, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Автозаводської районної ради м. Кременчука ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
21.12.2016 року позивач направив до Кременчуцького об`єднаного міського військового комісаріату усі необхідні документи із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму.
Відповіддю від 26.01.2017 року № 10/116 Полтавським обласним військовим комісаріатом повідомлено, що ними розглянуті документи позивача щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, в зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного із виконанням обов`язків з ЛНА на ЧАЕС, які розглянуті в рамках функціональних повноважень. За результатами розгляду документи повертаються без реалізації з підставі передбачених ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначено, що «у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують інвалідність в 3-місячний термін після закінчення зборів, документи повертаються без реалізації, оскільки ОСОБА_2 був призваний на учбові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 08.06.1986 року по 21.07.1986 року, дата встановлення інвалідності 26.01.2015 року.»

Закон України «Про військовий обов'язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у звязку з виконанням ними конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до обов`язок виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно статті 1 вищевказаного Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Розділом ІІ Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлені права військовослужбовців, зокрема, щодо грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Отже, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби (в тому числі і строкової) мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 року (справа № 21-446а14) та від 21.04.2015 року (справа № 21-135а15), який в силу ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства (ч. 3 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі по тексту - Порядок № 975).
Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Доказів, які б свідчили про невиконання позивачем вимог пункту 11 Порядку при поданні заяви від 21.12.2016 року до Полтавського обласного військового комісаріату під час судового розгляду справи надано не було та матеріали справи не містять. Відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.01.2017 року № 10/116 також не містить посилань на ненадання позивачем документів, визначених п.11 Порядку.
Згідно з п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що керівником Полтавського обласного військового комісаріату дотримано процедуру, визначену у п. 13 вказаного Порядку.
При цьому, слід відмітити, що за змістом п. 13 Порядку, рішення про призначення або відмову у призначенні та виплаті одноразової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів (в даному випадку - Міноборони України), а не уповноваженою особою, якою в даному випадку, є Полтавський обласний військовий комісаріат.
Разом з тим, відповідач, всупереч наведеній нормі, фактично самостійно прийняв рішення про відмову у призначенні позивачеві вказаної допомоги.
Доводи відповідача про те, що позивач отримав одноразову грошову компенсацію, яка передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд не приймає до уваги, оскільки зазначене не було підставою для прийняття рішення про повернення документів ОСОБА_2 без реалізації.
Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21 11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки останній не розглянув звернення про виплату одноразової грошової допомоги та відповідного рішення не прийняв, то суд повинен був зобов`язати його розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення зазначеного питання.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем у спірних відносинах допущено протиправну бездіяльність з приводу неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком № 975, а відтак, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, не вчинивши дій щодо складення і направлення розпоряднику бюджетних коштів висновку по наданим позивачем документам щодо виплати одноразової грошової допомоги, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 160-163, 167 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, як особі, якій встановлена інвалідність II групи з 26.01.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя