Справа № 583/2772/17
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2772/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Охтирського ВП ГУНП у Сумській області Тимошенко М.В.

про визнання незаконною постанови по справі про адміністративне правопоршунення,

встановив:

04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить постанову АР № 967703 про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.1 КУпАП, визнати незаконною і скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 05.10.2017 року він поштою отримав листа з копією постанови серії АР № 967703 від 21.08.2017 р. в якій зазначено,що він (ОСОБА_1.) має сплатити штраф за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП. Дану постанову вважає незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зі змісту постанови вбачається, що він (ОСОБА_1.) 21.08.2017 р. о 15 год. 00 хв. в м. Охтирка по пров. Харківський керуючи автомобілем НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися люди, не зменшив швидкості і не зупинився, щоб надати перевагу пішоходам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Дійсно, 21.08.2017 р. в м. Охтирка він, керуючи своїм автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул.. Батюка та при повороті наліво на пров. Харківський побачив жінку, яка рухалась зліва на право по проїзній частині по зустрічній смузі руху, вона рухалась не по пішохідному переходу. В момент наближення його автомобіля до пішохідного переходу людей на ньому не було. Він (позивач) рухався з невеликою швидкістю, ніяких перешкод чи небезпеки пішоходу не створював, а тому йому (позивачу) і не потрібно було знижувати швидкість руху. Крім того, оскаржувана постанова не відповідає нормам КУпАП, так як в ній не зазначені докази вчинення ним (позивачем) правопорушення, зокрема, не зазначено прізвища потерпілих та свідків, відсутні їх пояснення. В постанові зазначено свідка ОСОБА_3, однак на момент складання протоколу такого свідка не було. Патрульна машина з працівниками поліції знаходилась на значній відстані від місця події, а тому поліцейські не могли об'єктивно сприймати обставини справи. Так як він (позивач) був не згоден з постановою, то він відмовився її підписувати, копію постанови йому не було вручено, її копію він (позивач) отримав 05.10.2017 року поштою.

Відповідач - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Охтирського ВП ГУНП у Сумській області Тимошенко М.В. в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що 21.08.2017 р. він на службовому автомобілі знаходився на пров. Харківському м. Охтирка на відстані приблизно 20 м від пішохідного переходу та бачив, як по вул. Батюка рухався автомобіль Ауді А 6, який повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі пішоходу, який рухався по пішохідному переходу на смузі зустрічного руху проїзної частини по ходу руху автомобіля Ауді. Виявивши правопорушення, він (Тимошенко Т.В.) зупинив автомобіль Ауді, яким керував ОСОБА_1, роз'яснив останньому права, пояснив суть правопорушення і вид стягнення та склав постанову. В момент складання постанови ОСОБА_1 відлучався. Він (Тимошенко М.В.) показував ОСОБА_1 відео фіксацію правопорушення, однак ОСОБА_1 відмовився її продивлятися. Після складання постанови, ОСОБА_1 було повернуто посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, однак останній відмовився від підпису в постанові, тому її копію було направлено ОСОБА_1 поштою. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушив п. 18.1 ПДР України, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що поліцейським сектору реагування патрульної поліції Охтирського ВП ГУНП у Сумській області Тимошенко М.В. 21.08.2017 р. було винесено постанову серія АР № 967703 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 21.08.2017 р. о 15 год. 00 хв. в м. Охтирка по пров. Харківський керуючи автомобілем НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися люди, не зменшив швидкості і не зупинився, щоб надати перевагу пішоходам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що постанова серія АР № 967703 від 21.08.2017 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, відповідно до постанови від 21.08.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, а саме за те, що 21.08.2017 р. о 15 год. 00 хв. в м. Охтирка по пров. Харківський керуючи автомобілем НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися люди, не зменшив швидкості і не зупинився, щоб надати перевагу пішоходам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 18.1 Правил дорожнього руху України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Однак з пояснень позивача вбачається, що пішоходів на пішохідному переході в момент наближення до нього автомобіля позивача (ОСОБА_1.) не було.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, та не надано суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 та які спростовують пояснення позивача ОСОБА_1

Суд вважає, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3, який зазначений у постанові серія АР № 967703 від 21.08.2017 р. по справі про адміністративне правопорушення, не був свідком події адміністративного правопорушення. За поясненнями відповідача, ОСОБА_3 був свідком того факту, як ОСОБА_1 відмовився від підпису постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно пояснень відповідача відеозапис події, який здійснювався ним за допомогою планшету, знищено.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія АР № 967703 від 21.08.2017 р. поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тимошенко М.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Поряд з цим, стосовно вимог про закриття провадження у справі, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Строки звернення до адміністративного суду, передбачені ст.. 289 КУпАП, позивачем не порушені, так як в суд він звернувся 04.10.2017 року, а копію постанови по справі про адміністративне правопорушення він отримав поштою 05.10.2017 року.

Керуючись ст. ст. 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. ст. 6-14, 41, 71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 967703 винесену 21.08.2017 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області Тимошенко М.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Плотникова Н.Б.