Справа № 810/751/17
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2017 р. м. Київ К/800/30906/17

К/800/32134/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Шведа Е.Ю. Калашнікова О.В.,

секретар судового засідання Вишняк О. М.

за участю:

представника позивача Васюк М.М.

представника відповідача Степаненко Т.М.

представника третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційними скаргами Міністерства юстиції України, товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції україни, Міністерства юстиції України, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп", ОСОБА_7, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України (далі - Комісія), Міністерства юстиції України, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп», ОСОБА_7, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21 грудня 2016 року за результатами розгляду колективної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" та ОСОБА_7 від 13 грудня 2016 року за №39166-0-33-16, з уточненнями до неї від 15.12.2016, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 грудня 2016 року за №39477-0-33-16;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3761/5 від 23 грудня 2016 року, прийнятого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21 грудня 2016 року за результатами розгляду колективної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" та ОСОБА_7 від 13 грудня 2016 року за №39166-0-33-16, з уточненнями до неї від 15 грудня 2016 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 грудня 2016 року за №39477-0-33-16;

- зобов'язати Міністерство юстиції України та будь-яких державних реєстраторів і суб'єктів державної реєстрації будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам на яких покладаються функції державних реєстраторів здійснити реєстраційні дії щодо відновлення рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 серпня 2013 року №5467095, від 31 серпня 2013 року №5466614, від 08 жовтня 2014 року №16330630, від 27 серпня 2013 року №5297461, від 27 серпня 2013 року №5307454, від 27 серпня 2013 року №5306106, від 31 серпня 2013 року №5469099, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України №3761/5 від 23 грудня 2016 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачами було порушено п. п. 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1128, а саме: позивача не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду скарги третіх осіб.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 4 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задоволена частково.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 4 травня 2017 року скасована.

Ухвалена нова постанова, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції україни, Міністерства юстиції України, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп", ОСОБА_7, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21 грудня 2016 року за результатами розгляду колективної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» та ОСОБА_7 від 13 грудня 2016 року за №39166-0-33-16, з уточненнями до неї від 15.12.2016, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15 грудня 2016 року за №39477-0-33-16.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №3761/5 від 23 грудня 2016 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційних скаргах, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Міністерство юстиції України, товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" просять оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» та ОСОБА_7 13 грудня 2016 року звернулися з колективною скаргою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В зазначеній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» просило скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 серпня 2013 року №5467095, від 31 серпня 2013 року №5466614, від 08 жовтня 2014 року №16330630, від 27 серпня 2013 року №5297461, від 27 серпня 2013 року №5307454 та від 27 серпня 2013 року №5306106, а ОСОБА_7 у свою чергу, просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 серпня 2013 року №5469099.

Міністерством юстиції України 19 грудня 2016 року надіслано на адресу позивача лист № 39166-0-33-16/19К, яким повідомлялося про дату, місце та час засідання Комісії з розгляду скарги, а також копію скарги в одному примірнику.

Крім того, Комісією було розміщено оголошення про засідання Комісії на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Крім того, як стверджує відповідач, Комісією 20.12.2016 на електронну адресу ТОВ «Аверс - Сіті» направлено інформацію про дату, місце та час засідання Комісії, а також сканкопію скарги.

Розглянувши колективну скаргу третіх осіб, Комісією 21 грудня 2016 року прийнято рішення про задоволення в повному обсязі колективної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» та ОСОБА_7 від 13 грудня 2016 року з уточненнями до неї від 15 грудня 2016 року (далі - висновок).

Міністерством юстиції України за результатами розгляду скарги, 23 грудня 2016 року прийнято наказ №3761/5 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 серпня 2013 року №5467095, від 31 серпня 2013 року №5466614, від 08 жовтня 2014 року №16330630, від 27 серпня 2013 року №5297461, від 27 серпня 2013 року №5307454, від 27 серпня 2013 року №5306106, від 31 серпня 2013 року №5469099 (далі - оскаржуваний наказ).

Не погоджуючись з висновком Комісії від 21 грудня 2016 року та наказом Міністерства юстиції України від 23 грудня 2016 року № 3761/5, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем окремі порушення процедури розгляду скарг не знайшли свого обгрунтування в ході дослідження справи, мають фомальній характер та не вплинули на результат їх розгляду по суті, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного висновку та наказу.

Вищий адміністративний суд України погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" та "д" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються. Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених підпунктами "г" та "ґ" пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 2 Розділу І Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року №37/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2016 року за №42/28172, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок), забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Порядок роботи комісії передбачений розділом III Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Згідно з п.1 розділу III положення формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Засідання комісії є правомочним у разі участі в ньому не менш як двох третин її складу (п.2 розділу III Положення) .

Секретар комісії завчасно повідомляє членів комісії, а також скаржника та/або його представника, суб'єкта оскарження та інших заінтересованих осіб про порядок денний запланованого засідання, дату, час і місце його проведення, а також надає/надсилає членам комісії та зазначеним особам необхідні матеріали в електронному або паперовому вигляді (п.3 розділу III Положення) .

Розгляд питання на засіданні комісії включає такі етапи: 1) доповідь члена комісії, співдоповіді (у разі потреби); 2) запитання членів комісії доповідачу, співдоповідачам, відповіді на них; 3) виступи членів комісії та скаржника та/або його представника, суб'єкта оскарження та інших заінтересованих осіб з питання, що розглядається; 4) внесення пропозицій членами комісії, їх обговорення; 5) оголошення Головою комісії про припинення обговорення питання; 6) заключне слово доповідача, співдоповідачів (за їх бажанням); 7) голосування (п.4 розділу III Положення) .

Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях комісії, приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос Голови комісії є ухвальним (п.6 розділу III Положення).

Під час проведення засідання комісії секретарем комісії ведеться протокол засідання комісії, який повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте комісією рішення ( п. 7 розділу III Положення).

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії. Висновок комісії повинен містити такі відомості: дата, час та місце його складення; перелік осіб, присутніх на засіданні комісії; реквізити та суть скарги, розгляд якої здійснюється комісією; відомості про наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначені у скарзі, та інших обставин, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги; окрема думка члена комісії у разі її наявності та оформлення у письмовому вигляді; узагальнюючий висновок щодо відповідності/невідповідності законодавству у сфері державної реєстрації рішення, дії або бездіяльності суб'єкта оскарження, щодо задоволення кожної з вимог скаржника або відмови в їх задоволенні з відповідним обґрунтуванням та посиланням на норми законодавства; відомості про рішення / реєстраційні дії, що підлягають скасуванню, а також про дії, що підлягають вчиненню у зв'язку зі скасуванням рішення / реєстраційної дії або у зв'язку з визнанням оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, та про суб'єкта, що буде вчиняти такі дії (п. 8 розділу III Положення).

Організаційне забезпечення діяльності комісії, підготовку матеріалів для розгляду комісією, а також підготовку на основі протоколу засідання комісії проекту висновку комісії та проекту наказу Міністерства юстиції України здійснює Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України (п. 9 розділу III Положення).

Висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України (п.10 розділу III Положення).

Процедура розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги), передбачена Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі Порядок №1128).

Пунктом 2 Порядку №1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд . Така скарга у день її надходження реєструється суб'єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. Відсутність у скарзі обов'язкових відомостей, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації ( п. 3 Порядку №1128) .

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги (п. 4 Порядку №1128).

Згідно п.5 Порядку №1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення;3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Відповідно до п.5 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду ( п. 9 Порядку №1128).

Пунктом 10 Порядку №1128 зазначено, що суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє скаржнику (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) рекомендованою телеграмою; 2) телефонограмою; 3) факсимільним повідомленням; 4) засобами електронної пошти.

Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду ( п. 11 Порядку №1128).

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу ( п. 12 Порядку №1128) .

Якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії ( п. 13 Порядку №1128).

Пунктом 14 Порядку №1128 передбачено, що висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що: 1) рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації; 2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов'язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб'єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб'єкту оскарження, заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, іншому суб'єкту, про якого йдеться у рішенні, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. ( п. 17 Порядку №1128).

Рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду. ( п. 19 Порядку №1128).

Як встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» є замовником та забудовником об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., АДРЕСА_1.

Державним реєстратором реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гордійчуком В.П. (далі - державний реєстратор Гордійчук В.П.) за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 27 квітня 2013 року за №2678504, 31 серпня 2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5467095, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №2321207.

До заяви додано технічний паспорт, виготовлений 27 травня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації"; сертифікат від 16 вересня 2011 року серії КС №6, виданий державною архітектурно - будівельною інспекцією у Київській області та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року за № 270.

31 серпня 2013 року Державним реєстратором Гордійчуком В.П. видано свідоцтво про право власності НОМЕР_2 та витяг з Державного реєстру прав №8757242 на нежитлове приміщення 455 загальною площею 77,30 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 455).

31 серпня 2013 року за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником ТОВ «АВЕРС-СІТІ» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 27 квітня 2013року за №2678683, державним реєстратором Гордійчуком В.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5466614, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності № 2320963.

До заяви було додано технічний паспорт, виготовлений 10 квітня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації"; сертифікат від 16 вересня 2011 року серії КС №6, виданий державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області, та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року за №270.

Державним реєстратором Гордійчуком В.П. 31 серпня 2013 року видано свідоцтво про право власності НОМЕР_3 та витяг з Державного реєстру прав №8756395 на нежитлове приміщення 456 загальною площею 57,50 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 456). До розділу №09 була внесена відмітка, що загальна площа збільшена на 2,1 кв. м за рахунок уточнення підрахунків.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 06 серпня 2014 року за № 7682959державним реєстратором Гордійчуком В.П. 08 жовтня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16330630, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №7260115.

До заяви було додано копію технічного паспорта, виготовленого 24 липня 2014 року комунальним підприємством "Північне бюро технічної інвентаризації"; копію сертифікату від 16 вересня 2011 року серії КС №6, виданий державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області; рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року №270, рішення Коцюбинської селищної ради від 29 березня 2007 року № 270/10-5; копію державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Коцюбинською селищною радою 04 червня 2010 року №18; копію угоди від 10 липня 2006 року № 10/07-01; копію договору від 09 липня 2010 року №09/07/2010- 01; рішення Коцюбинської селищної ради від 09 листопада 2006 року №118/6-5.

Державним реєстратором Гордійчуком В.П. 08 жовтня 2014 року було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 та витяг з Державного реєстру прав №27819330 на нежитлове приміщення 460 загальною площею 93,90 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 460).

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 17 серпня 2013 року за №256000027 державним реєстратором реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Гвоздь С. М. (далі - державний реєстратор Гвоздь С.М.) 27 серпня 2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5297461, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №2244883.

До заяви додано технічний паспорт виготовлений 15 квітня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації" та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року №270.

Державним реєстратором Гвоздь С.М. 27 серпня 2013 року було видано свідоцтво про право власності за НОМЕР_4 та витяг з Державного реєстру прав за №8469064 на нежитлове приміщення 464 загальною площею 77,20 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 464).

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 17 серпня 2013 року за №2560188 державним реєстратором Гвоздь С. М. 27 серпня 2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5307454, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №2248880.

До заяви було додано технічний паспорт виготовлений 15 квітня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації" та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року №270.

Державним реєстратором Гвоздь С.М. 27 серпня 2013 року видано свідоцтво про право власності за НОМЕР_5 та витяг з Державного реєстру прав за №8485313 на нежитлове приміщення 466 загальною площею 56,00 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 466).

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс - Сіті» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 17 серпня 2013 року за №2560053, державним реєстратором Гвоздь С. М. 27 серпня 2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5306106, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №2248317.

До заяви було додано технічний паспорт, виготовлений 15 квітня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації" та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року № 270.

Державним реєстратором Гвоздь С.М. 27 серпня 2013 року видано свідоцтво про право власності за НОМЕР_6 та витяг з Державного реєстру прав за №8483108 на нежитлове приміщення 467 загальною площею 125,80 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 467).

Державним реєстратором Гордійчуком В.П. 31 серпня 2013 року за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності, поданої представником товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕРС-СІТІ» та зареєстрованої у базі даних заяв Державного реєстру прав 27 серпня 2013 року за №2676258, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5469099, на підставі якого до Державного реєстру прав було внесено запис про право власності №2322277.

До заяви додано технічний паспорт, виготовлений 15 квітня 2013 року комунальним підприємством КОР "Ірпінське бюро технічної інвентаризації"; сертифікат від 16 вересня 2011 року серії КС №6, виданий державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській області та рішення виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради від 22 вересня 2011 року №270.

Державним реєстратором Гордійчуком В.П. 31 серпня 2013 року видано свідоцтво про право власності за НОМЕР_7 та витяг з Державного реєстру прав за №8760898 на нежитлове приміщення 457 загальною площею 142,00 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (далі - приміщення 457).

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у 2013, 2014 роках регулювалися Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакціях від 04 липня 2013 року та від 13 травня 2014 року).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Повноваження державного реєстратора встановлені частиною другою статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений частиною першою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та полягає в наступному:

прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

внесення записів до Державного реєстру прав;

видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (у редакціях від 01 січня 2013 року та від 11 лютого 2014 року) (далі - Порядок №703).

Пунктом 46 Порядку №703 встановлено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на, зокрема, новозбудовані об'єкти нерухомого майна заявник також подає органові державної реєстрації прав:

документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення);

витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до пункту 49 Порядку №703 для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, майнові права на які належать іншим особам, заявник подає органові державної реєстрації прав:

перелік осіб, яким належать майнові права на об'єкт будівництва, затверджений особою, яка здійснювала відчуження таких майнових прав;

договір купівлі-продажу майнових прав.

Крім того, заявник подає:

документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення);

витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер);

документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Пунктом 25 Порядку № 703 встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право.

Отже, державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень має встановити належного заявника прав на нерухоме майно; відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства; відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до поданих до скарги документів слідує, що зведення будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалось у якості забудовника ТОВ «АВЕРС-СІТІ» (код за ), яке здійснювало будівництво, зокрема, із залученням інвестиційних коштів фізичних осіб.

Як встановлено судом першої інстанції, 17 березня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» та громадянином ОСОБА_10 укладено та нотаріально посвідчено ряд договорів купівлі-продажу майнових прав на об'єкти нерухомого майна, згідно умов яких Продавець (товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті») передавав Покупцю (ОСОБА_10) всі права на відповідний об'єкт нерухомості, зокрема, але не виключно - право набути відповідний об'єкт у власність та оформити право власності після введення відповідного об'єкту в експлуатацію. Умовами вказаних договорів було передбачено перехід відповідних прав, передбачених предметом Договору, з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі майнових прав.

Таким чином, ОСОБА_10 було набуто в повному обсязі майнові права, включаючи набуття та оформлення права власності на: нежитлове приміщення № 1 у корпусі № 1- на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №1 від 17 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловолом С.М. (далі - приватний нотаріус Біловол С.М.) за реєстровим №482;

нежитлове приміщення №2 у корпусі №1 - на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №2 від 17 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Біловолом С.М. за реєстровим № 483;

нежитлове приміщення №5 у корпусі № 1- на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №4 від 17 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Біловолом С.М. за реєстровим № 484;

нежитлове приміщення №8 у корпусі №1 та нежитлове приміщення №11 у корпусі №1 - на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №7 від 17 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Біловолом С.М. за реєстровим №488;

нежитлове приміщення №10 у корпусі №1- на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 6 від 17 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Біловолом С.М. за реєстровим №487.

Акти приймання-передачі майнових прав за даними договорами, які засвідчували фактичний перехід прав на відповідні об'єкти до покупця - ОСОБА_10, підписано сторонами 17 березня 2011 року.

Даний факт підтверджуються даними Державного реєстру прав, відповідно до якого за ОСОБА_10 були зареєстровані на праві приватної власності нежитлові приміщення №№1,2,5, 8, 10, 11.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» нежитлові приміщення №№ 1, 2, 5, 8, 10, 11 передані за актом приймання-передачі майна від 10 червня 2016 року в якості внеску до статутного капіталу та подальшої передачі на баланс.

Відповідно до Державного реєстру прав, право власності на нежитлові приміщення №№ 3, 4 зареєстровано за ОСОБА_14 17 жовтня 2013 року, 22 червня 2016 року нежитлові приміщення №№3, 4 передані за актом приймання- передачі майна від 13 червня 2016 року в якості внеску до статутного капіталу.

ОСОБА_7 набув на праві власності нежитлові приміщення №№ 3, 4 за договором про передавання майна в натурі, посвідченого 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчуком О.М. за реєстровим № 1269, актом приймання-передачі нерухомого майна від 24 червня 2016 року та протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА ПРОПЕРТІ» від 23 червня 2016 року.

Також комісією при розгляді колективної скарги було враховано постанову старшого слідчого з ОВС ГСУ МВС України Гуманенко І.О. від 12 лютого 2013 року у кримінальному провадженні №0000015, яке порушено за ознаками вчинення особами, пов'язаними з забудовником, кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 Кримінального кодексу України.

Постанова старшого слідчого з ОВС ГСУ МВС України Гуманенко І.О. від 12 лютого 2013 року містить інформацію щодо об'єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, перелічені об'єкти, які належать товариству з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп» та щодо яких зазначено про їх фактичну тотожність об'єктам з іншими номерами, присвоєними забудовнику товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», а саме:

нежитловому приміщенню №1 у корпусі № 1 будинку №26 відповідає приміщення №455;

нежитловому приміщенню №2 у корпусі № 1 будинку №26 відповідає приміщення №456;

нежитловому приміщенню №5 у корпусі №1 будинку №26 відповідає приміщення №460;

нежитловому приміщенню №8 у корпусі №1 будинку №26 відповідає приміщення №464;

нежитловому приміщенню №10 у корпусі №1 будинку №26 відповідає приміщення №466;

нежитловому приміщенню №11 у корпусі № 1 будинку №26 відповідає приміщення № 467;

нежитловим приміщенням №№3, 4 у корпусі №1 будинку №26 відповідає приміщення №457 та яке належить ОСОБА_7

Відповідно до Державного реєстру прав при наявності нотаріально посвідчених та не припинених договорів купівлі-продажу майнових прав ТОВ «Аверс-Сіті» у період з 17 серпня 2013 року по 06 серпня 2014 року зареєструвало за собою як за забудовником права власності на спірні нежитлові приміщення, яким було надано інші номери: №№455, 456, 460, 464, 466, 467, 457.

Крім цього, експертами КНУБА було досліджено та співставлено проектну та правовстановлюючу документацію щодо вказаних приміщень та будинку в цілому, а також здійснено технічне обстеження самих приміщень.

За результатами дослідження та обстеження, КНУБА було підготовлено технічний звіт за результатами технічного обстеження щодо житлового будинку АДРЕСА_1. У наданих висновках чітко встановлено, що:

нежитлове приміщення №455 (площею 77,3 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №1 (площею 78,1 кв. м);

нежитлове приміщення №456 (площею 57,5 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №2 (площею 55,9 кв. м);

нежитлове приміщення №457 (площею 142,0 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №3 (площею 57,2 кв. м);

нежитлове приміщення №460 (площею 93,9 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №5 (площею 95,6 кв. м);

нежитлове приміщення №464 (площею 77,2 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №8 (площею 77,2 кв. м);

нежитлове приміщення №466 (площею 56,0 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №10 (площею 55,1 кв. м);

нежитлове приміщення №467 (площею 125,8 кв. м) є фактично тотожним нежитловому приміщенню №11 (площею 127,02 кв. м);

Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦК України особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із частиною другою статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пунктах 1.2. договорів купівлі-продажу майнових прав, укладених між ТОВ «Аверс-Сіті» та відповідними покупцями «Об'єктами нерухомості» визначались відповідні приміщення, перелік яких наведений вище.

Пунктами 1.3. договорів купівлі-продажу майнових прав було встановлено, що під «Майновими правами» в договорі розуміються всі права на Об'єкт нерухомості, які належать Продавцю (ТОВ «Аверс-Сіті») згідно відповідного переліку документів, та полягають у праві продавця набути право власності на відповідний об'єкт нерухомості після введення об'єкту капітального будівництва (будинку АДРЕСА_1) в експлуатацію. Майнові права відчужуються покупцю, який у зв'язку з цим оформлює право власності на об'єкт нерухомості на себе.

Пунктами 3.1. зазначених договорів купівлі-продажу майнових прав було встановлено, що майнові права за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав. Право власності на майнові права переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту.

Зазначені умови договорів кореспондують із нормами ЦКУ (зокрема частиною першою статті 334), а відповідні акти прийому-передачі майнових прав за відповідними договорами, були підписані сторонами 17 березня 2011 року.

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, починаючи з 17 березня 2011 року у ТОВ «Аверс-Сіті» відсутні майнові права на приміщення №№1, 2, 5, 8, 10, 11, 3, 4(зокрема, права набути право власності на відповідні об'єкти нерухомості).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» всупереч переліченим договорам купівлі-продажу майнових прав шляхом здійснення маніпуляцій з нумерацією об'єктів нерухомого майна було протиправно привласнено нерухоме майно, жодних майнових прав на яке товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» не мало.

Законодавством України у сфері державної реєстрації прав, чинним на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій, на той час не було передбачено можливості набуття права власності на об'єкт нерухомості, збудований із залученням коштів фізичних та юридичних осіб за самим забудовником, натомість така реєстрація могла бути здійснена виключно за відповідними інвесторами (перелік яких для реєстрації за ними права власності мав надаватись для вчинення відповідних реєстраційних дій) на підставі відповідних договорів.

Статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було встановлено, що у проведенні державної реєстрації прав має бути відмовлено, зокрема, у випадках, коли із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа, а також якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Таким чином, як правильно вважає суд першої інстанції, державними реєстраторами Гордійчуком В.П. та Гвоздь С.М. під час здійснення державної реєстрації права власності допущено порушення норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку №703, а саме: державним реєстратором Гордійчуком В.П. були прийняті рішення №№5467095, 5466614, 16330630, 5297461, 5307454, 5306106, а державним реєстратором Гвоздь С.М. - рішення №5469099, без належного встановлення відповідності заявлених прав і поданих заявником документів.

Отже, оскаржувані рішення є законними та такими, що прийняті відповідно до чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на наявність формальних порушень процедурного характеру, таких як не надіслання копії скарги та доданих до неї документів, повідомлень про час і місце розгляду скарги, рішень за результатами розгляду скарг іншим заінтересованим особам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Міністерство юстиції України та будь-яких державних реєстраторів і суб'єктів державної реєстрації будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам на яких покладаються функції державних реєстраторів здійснити реєстраційні дії щодо відновлення рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 серпня 2013 року №5467095, від 31 серпня 2013 року №5466614, від 08 жовтня 2014 року №16330630, від 27 серпня 2013 року №5297461, від 27 серпня 2013 року №5307454, від 27 серпня 2013 року №5306106, від 31 серпня 2013 року №5469099, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України №3761/5 від 23 грудня 2016 року, суд першої інстанції вірно зазначив, що вона є похідною від позовних вимог про оскарження рішень.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість першочергових позовних вимог, відповідно, і похідні позовні вимоги є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи наведене вище, Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Міністерства юстиції України, товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Преміум Груп" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року скасувати, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 4 травня 2017 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :