Справа № 826/9342/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2017 року 13:40 № 826/9342/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мерчендайзингові технології» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд) надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мерчендайзингові технології», (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві, (далі - відповідач, ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві), про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 28.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки позивачем зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виконано у повному обсязі відповідно до законодавства, а відтак застосування до нього штрафу та пені є протиправним.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, приймаючи до уваги неприбуття представника відповідача у судове засідання, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Рішенням Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві № від 28.03.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ТОВ «Нові мерчендайзингові технології» застосовано штраф у розмірі 147133,04 грн. за період з 24.09.2015 по 22.03.2016 та нараховано пеню у розмірі 6320,87 грн.

Із заперечень відповідача вбачається, що оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску за серпень, вересень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року.

При цьому, суд звертає увагу, що ТОВ «Нові мерчендайзингові технології» платіжними дорученнями №44 від 17.09.2015, №45 від 17.09.2015, №50 від 21.09.2015, №51 від 21.09.2015, №58 від 22.09.2015, №59 від 22.09.2015 на загальну суму 123 199,00 грн. здійснено переказ коштів для сплати єдиного соціального внеску на рахунок Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві №2653 у ГУ ДКСУ у м.Києві.

Разом з тим, позивачем у вищевказаних платіжних дорученнях рахунок Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві №2653 вказаний помилково. У зв'язку з чим 23.09.2015 він звернувся до відповідача з листом за вихідним №8 та тією ж датою, у якому просив переказ коштів зарахувати як сплату на рахунок №2653 у ГУ ДКСУ у м.Києві.

06.10.2015 відповідачем підготовано висновок №9076-20 стосовно перерахування на рахунок № 2653, відкритий ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві ГУ ДКСУ у м.Києві, переплати ТОВ «Нові мерчендайзингові технології» надміру або помилково сплачених коштів у сумі 123199,00 грн.

З платіжних доручень №60 від 22.10.2015, №139 від 15.02.2016, №161 від 16.02.2016, №168 від 17.02.2016, №183 від 18.02.2016, №205 від 22.02.2016, №278 від 12.03.2016, №275 від 11.03.2016, №298 від 14.03.2016, №299 від 15.03.2016, №304 від 16.03.2016, №121 від 11.02.2016, №130 від 12.02.2016, №109 від 09.02.2016, №120 від 10.02.2016 вбачається, що перерахування помилково сплачених позивачем коштів за вищезазначеним висновком відбулося відповідно 22.10.2015, 15.02.2016, 16.02.2016, 17.02.2016, 18.02.2016, 22.02.2016, 12.03.2016, 11.03.2016, 14.03.2016, 15.03.2016, 16.03.2016, 11.02.2016, 12.02.2016, 09.02.2016, 10.02.2016.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 вказаного Закону, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI передбачено обов'язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону №2464-VI, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, сплата єдиного внеску здійснюється шляхом внесення відповідних сум на рахунки органів доходів і зборів.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску (п.3 ч.2 ст.12 Закону №2464-VI).

В той же час, суми помилково сплаченого єдиного внеску, згідно з ч. 13 ст.9 Закону №2464-VI, зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Підпунктом 2 частини 2 статті 11 Закону №2464-VI передбачено, що із страховими коштами, акумульованими на рахунках органів доходів і зборів, здійснюються такі операції, як зокрема, повернення платникам єдиного внеску надміру або помилково сплачених сум.

При цьому, пунктом 4 чинного на момент виникнення спірних правовідносин Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, що додається, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №450 від 09.09.2013 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за N 1601/24133 (далі - Порядок), встановлено наступне.

Повернення коштів здійснюється, зокрема, у випадках помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів.

Повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі- заява), яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, одержавши від платника заяву, у строк не більше п'яти робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних та у разі необхідності вимагає від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень (п.6 Порядку).

Координаційно-моніторинговий підрозділ органу доходів і зборів у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів, на підставі даних інтегрованих карток платників готує висновки за формою, наведеною у додатку 1, та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі - Реєстр висновків) за формою, наведеною у додатку Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою, наведеною у додатку 3, та протягом одного робочого дня від дати реєстрації передаються до підрозділів фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів згідно з Реєстром висновків для підготовки розрахункових документів (п.7 Порядку).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що помилково сплачені суми єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів перераховуються шляхом оформлення підрозділом фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів розрахункового документа про перерахування коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів за заявою платника не пізніше двох робочих днів з дня надходження висновку, зазначеного у пункті 7 цього Порядку.

Таким чином, помилково сплачені позивачем кошти за платіжними дорученнями №44 від 17.09.2015, №45 від 17.09.2015, №50 від 21.09.2015, №51 від 21.09.2015, №58 від 22.09.2015, №59 від 22.09.2015 за висновком відповідача від 06.10.2015 повинні були бути перераховані на відповідний рахунок не пізніше 08.10.2015.

Натомість, перерахування помилково сплачених позивачем коштів за вищезазначеним висновком відбулося лише 22.10.2015, 15.02.2016, 16.02.2016, 17.02.2016, 18.02.2016, 22.02.2016, 12.03.2016, 11.03.2016, 14.03.2016, 15.03.2016, 16.03.2016, 11.02.2016, 12.02.2016, 09.02.2016, 10.02.2016.

При цьому, суд враховує, що здійснення помилки під час перерахування суми грошового зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску у встановлений законом строк має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника внеску при сплаті суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування встановлених законом штрафів. Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 16.06.2015 №21-377а15.

Відповідно до ч.2 статті 161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Враховуючи те, що як вбачається з матеріалів справи, недоїмка, на яку оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штраф та нараховано пеню, виникла у зв'язку із несвоєчасним перерахуванням відповідачем коштів, які помилково були сплачені позивачем на невідповідний рахунок ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві, при цьому, платіжними дорученнями №44 від 17.09.2015, №45 від 17.09.2015, №50 від 21.09.2015, №51 від 21.09.2015, згідно з призначенням платежу, було сплачено єдиний внесок за вересень 2015 року, тобто у встановлені Законом №2464-VI строки, при цьому платіжними дорученнями №58 від 22.09.2015, №59 від 22.09.2015, згідно з призначенням платежу було сплачено єдиний внесок за серпень 2015 року, проте згідно з даними інтегрованої картки платника в ІС «Податковий блок», у позивача станом на 20.09.2015 - граничний строк сплати єдиного внеску за серпень 2015 року, обліковувалась переплата у сумі 336 936,08 грн., суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення № від 28.03.2016.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи позов, в силу положень частини 2 статті 71 КАС України, не спростував доводи позивача і не довів повної відповідності оскаржуваного рішення вимогам ч.3. ст.2 КАС України.

Позивач, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України, довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві № від 28.03.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові мерчендайзингові технології» () сплачений ним судовий збір у розмірі 2301,81 грн. (дві тисячі триста одна гривня вісімдесят одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко