Справа № 157/2936/17
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/2936/17
Провадження №2-а/157/2704/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тадайчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку,

встановив:

28 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Камінь- об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.

Свої обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Погулянка Любешівського району Волинської області та постійно проживав там до 12 лютого 1990 року. З 21 лютого 1990 року по даний час проживає в с. Підциря Камінь-Каширського району Волинської області. Названі населені пункти відносяться до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки позивач являється постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, має достатній стаж роботи, тому в березні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, посилаючись на те, що він не надав належних доказів, які б підтверджували факт його постійного проживання або роботи на забрудненій території не менше 3 років станом на 1 січня 1993 року.

Таке рішення відповідача вважає безпідставним, оскільки факт його постійного проживання на забрудненій території у вказаний період підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду від 29 червня 2017 року.

Посилаючись на викладені вище обставини, просить визнати дії Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку протиправними та зобов'язати призначити позивачу пенсію у відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути із відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у заяві.

Представник відповідача Тадайчук А.В. позов не визнала та пояснила, що позивач, звернувшись із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, на підтвердження факту свого постійного проживання в с. Підциря Камінь-Каширського району, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, надав довідку Камінь-Каширської міської ради, згідно якої станом на 1 січня 1993 року він прожив у вказаному населеному пункті 2 роки 11 місяців 10 днів із необхідних 3 років, що передбачено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Період проживання ОСОБА_1 в с. Погулянка Любешівського району, яке також відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з 30 вересня 1988 року по 12 лютого 1990 року підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду від 29 червня 2017 року про встановлення факту постійного проживання, яке не є первинним документом для видачі довідки про місце проживання та не носить для відповідача зобов'язального характеру.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 19.04.1984 року Волинською обласною державною адміністрацією, є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постійно проживають або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони постійно проживали на день аварії або на 1 січня 1993 року в зоні добровільного відселення не менше трьох років, 3 категорії.

З довідки Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 02.03.2017 року № 1393 вбачається, що ОСОБА_1 проживав у с. Підциря Камінь-Каширського району з 21.02.1990 року по 10.05.1995 року, з 28.03.1997 року по даний час.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 29.06.2017 року, яке набрало законної сили, встановлено факт проживання ОСОБА_1 в с. Погулянка Любешівського району Волинської області з 30 вересня 1988 року по 12 лютого 1990 року.

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року № 106, с. Погулянка Любешівського району, с. Підцир'я Камінь-Каширського району Волинської області відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

У березні 2017 року вперше та 25 липня 2017 року повторно позивач звернувся із заявою та відповідними документами до пенсійного органу про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області листом № 5607 від 19.09.2017 року відмовило позивачу в задоволенні заяви про призначення пенсії, на підставі того, що заявником не надано довідки органу місцевого самоврядування, яка б підтверджувала факт його проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, зокрема в с. Погулянка Любешівського району, протягом 3 років станом на 1 січня 1993 року.

Як вбачається зі змісту ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема до таких відносяться потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме особам, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської з катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом - є відповідне посвідчення.

Згідно Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року за № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства (п. 2). Потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на території зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді, зокрема, державної пенсії.

Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорій 2, 3 і 4, пенсія призначається та обчислюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільг зі зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, та з обчислення середньомісячного заробітку для обчислення розміру пенсії (статті 55 та 57 Закону по статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що при призначенні пенсії із використанням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи (ч. 6 підпункту 5 пункту 2.1.), а саме: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи; довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Саме такий перелік документів позивач додав до заяви про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку. При цьому вказаним вище порядком не встановлена форма довідки органу місцевого самоврядування про період проживання особи на території радіоактивного забруднення, а також не передбачена обов'язкова вимога щодо того, на підставі яких документів така довідка має бути видана.

На спростування тверджень відповідача про те, що рішення Камінь-Каширського районного суду від 29 червня 2017 року про встановлення факту, що має юридичне значення, не носить для нього зобов'язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказане вище рішення Камінь-Каширського районного суду від 29 червня 2017 року, яке набрало законної сили, є обов'язковим для виконання, а Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, як державний орган, зобов'язане забезпечити його виконання в порядку визначеному законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджено порушення права позивача на призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому його вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, постанова суду про задоволення позову в частині призначення та виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 11, 71, 86, 94, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 49, 55, 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня подання ним відповідної заяви.

Постанову суду в частині призначення та виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий: Б. С. Гамула