Справа № 477/1461/17
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/1461/17
Провадження № 2-а/477/24/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Букрєєва Є.С.,

розглянувши в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 416780 від 18 липня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що висновки про порушення ним правил дорожнього руху не відповідають дійсності, постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також без урахування всіх обставин справи, що мають значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Вказував, що правил не порушував і належними доказами вчинення ним адмінпорушення не підтверджено. Також зазначав, що інспектором патрульної поліції розглянуто справу і винесено постанову з порушенням законодавства, оскільки оскаржувана ним постанова була винесена на місці вчинення без фактичного розгляду справи, що є порушенням ст. 245, ст. 258, ст. 283 та ін. КУпАП.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Вважав, що постанова була винесена законно на підставі належних та допустимих доказів і скасуванню не підлягає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 липня 2017 року, близько 17:45, позивач керував транспортним засобом марки «Mitsubichi Space Star», реєстраційний номер НОМЕР_1, і рухався по пр. Богоявленському в м. Миколаєві. Після проїзду перехрестя з пр. Корабелів, а потім і з вулицями Океанівською та Доктора самойловича, він зупинився на узбіччі в паркувальному кармані, де до нього під'їхали на службовому автомобілі інспектори Поліції, які пред'явили звинувачення у проїзді регульованого світлофором перехрестя на заборонений сигнал - червоно-жовтий, тобто у порушенні підпункту є) пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п. 8.1 Правил регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із п. 8.7 Правил світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофору можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Відповідно до підпунктів ґ), е), є) пункту 8.7.3 Правил такі сигнали світлофора як червоний, жовтий та поєднання червоного з жовтим, забороняють рух, при цьому поєднання червоного з жовтим - попереджає про наступну зміну сигналу на зелений, який дозволяє рух.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення згідно оскаржуваної постанови стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем початку руху на заборонений жовто-червоний сигнал світлофора.

Ця обставина підтверджується відеозаписом події, наданим представником відповідача, з якого вбачається наступне: позивач зупинився перед суцільною лінією на перехресті пр. Богоявленському та пр. Корабелів на заборонений сигнал світлофора - червоний. При увімкненні жовто-червоного сигналу світлофору він почав повільний рух прямо, і через дві секунди увімкнувся зелений сигнал світлофора, після чого він розпочав повноцінний рух прямо з повною швидкістю.

Таким чином, формально позивач допустив порушення правил дорожнього руху.

В той же час, суд вважає, що його порушення не було значним та повноцінним, як таке, що тягне на притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відстань від місця його зупинки і до перехрестя та перетину з іншою дорогою є значним; транспортних засобів або пішоходів, які б рухалися перед ним, не було; його рух був повільним і не заважав будь-яким іншим учасникам руху.

Тому, суд вважає, що цього інспектором поліції враховано не було і вважає, що його правопорушення доцільно було б визнати незначним, обмежившись усним зауваженням. Або ж застосувати до нього штрафні бали.

Що ж до посилання позивача на процесуальні порушення при винесені відносно нього оскаржуваної постанови, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, колегія суддів вважає, що розгляд питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

Що ж до вимог позивача про необхідність закриття провадження в справі, то суд вважає, що це виходить за межі компетенції адміністративного суду, визначену КАС України, оскільки підстави для цього визначає особа, яка проводить розгляд справи, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії АР № 416780 від 18 липня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко