Справа № 495/1561/17
Суддя: Загородній І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1561/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Загороднього І.В.

секретар Скотикайло Т.А.,

за участю представник відповідача - Васильєва П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області заяву представника позивача за довіреністю Семенова В.О. про відвід судді по справі за адміністративним позовом Депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за адміністративним позовом Депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

24.10.2017 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшла заява представника позивача за довіреністю Семенова В.О., у якій останній просить справу розглядати у його відсутність та відвести суддю Загороднього І.В. від розгляду справи за адміністративним позовом Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання противними дій і скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, мотивуючи тим, що з інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що у судді Загороднього І.В. відсутні повноваження на розгляд адміністративних справ. Отже у судді Загороднього І.В. відсутня спеціалізація на розгляд адміністративних справ а від там прийняте в майбутньому по суті рішення суддею Загороднім І.В. по зазначеній справі буде не обґрунтованим. Також, враховуючи суспільний резонанс цієї справи серед мешканців смт. Затока, шляхом поширення будь-якої інформації про дану справу через засоби масової інформації, вказане може призвести до необґрунтованого тиску на головуючого по цій справі, що дасть підстави сумніватися в його неупередженості та необ'єктивності по цій справи.

Представник відповідача Васильєв П.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши сторони, судом встановлено, що обставини на які посилається представник позивача є вигаданими, не відповідаючими дійсності, вони не є підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьої статті 15-1 цього Кодексу.

Отже, посилання представника позивача за довіреністю Семенова В.О. на упередженість та необ'єктивність судді Загороднього І.В. є повністю безпідставні та надумані, тому з цих підстав суд вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Однак, керуючись загальними засадами адміністративного законодавства, а саме обґрунтованість, добросовісність, розсудливість та розумність (ст. 2 КАС України), суддя вважає за неможливе здійснювати розгляд цієї справи в умовах, коли сторони не довіряють суду.

За приписами ч. 1 ст. 30 КАС України, за наявності підстав, зазначених у 27-29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до положень ст.83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення вимог щодо неупередженого розгляду справи, зокрема порушення правил щодо відводу (самовідводу).

Згідно із ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов'язків.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критерієм.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ'єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об'єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов'язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об'єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Отже, враховуючи ту обставину, що представник позивача за довіреністю Семенова В.О. надав заяву про відвід головуючого судді, що свідчить про явну недовіру третьої особи у справі до судді, а також враховуючи, що кожен громадянин має право на розгляд його справи незалежним, об'єктивним, неупередженим судом, а у разі якщо у однієї із сторін з'явився сумнів в об'єктивності судді, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.27 КАС України, що виключають участь судді в судовому розгляді адміністративної справи, суддя зобов'язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та заявити собі самовідвід.

Відповідно до ст. 27, 28, 30, 31 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача за довіреністю Семенова В.О. про відвід судді по справі за адміністративним позовом Депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - відмовити.

Заявити самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Загородньому І.В. від розгляду справи за адміністративним позовом Депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень - відмовити.

Передати адміністративну справу № 495/1561/17а за позовом Депутата Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області Вернигори Наталії Вікторівни до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправними дій, скасування рішень суб'єктів владних повноважень та визнання відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень до канцелярії суду для її подальшого розподілу у відповідності до ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: