Справа № 813/1248/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року № 813/1248/17

о 10 год. 53 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1С.», представник ОСОБА_2
до Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_3
про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фермерське господарство «ОСОБА_1С.» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із спірним рішенням відповідача, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 1159930,00 грн., оскільки позивачем було подано податкові декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року, жовтень 2016 року. До даних декларацій було подано додаток 8 (Д8) у звязку з виявленням помилки в раніше поданих декларацій, а саме виявлення факту зайво нарахованих податкових зобовязань з податку на додану вартість по контрагентах покупцях, по раніше поданих податкових накладних.

Позивач вказує, що на момент прийняття спірного рішення, відповідачем не враховано дані податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року.

Також позивач зазначає, що не отримував акт камеральної перевірки від 04.10.2016 року № 445/НОМЕР_1. Акт камеральної перевірки складено за результатами перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень 2016 року (загальна) та податкової декларації з податку на додану вартість (скорочена) за серпень 2016 року. Проте позивач не отримував від відповідача запитів щодо надання пояснень по поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість та виявлених розбіжностях.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та письмові докази, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченнях, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими. Перевіркою позивача встановлено наявність розбіжностей показників декларації з податку на додану вартість та Єдиного реєстру податкових накладних по загальній декларації за липень - серпень 2016 року в рядку «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» за липень 2016 року:

- за даними платника - 127434 грн.,

- згідно з реєстром податкових накладних - 332414 грн.,

- розбіжність становить 204980 грн.;

по декларації спеціального режиму оподаткування за липень - серпень 2016 року в рядку (р.1.1 кол.Б) «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою» за липень 2016 року:

- за даними платника - 1177346 грн.;

- згідно з реєстром податкових накладних - 1875146 грн.;

- розбіжність становить - 697800 грн.

За серпень 2016 року:

- за даними платника - 608431 грн.;

- згідно з реєстром податкових накладних 633595 грн.;

- розбіжність становить - 25164 грн.

В порушення пунктів ст.187 ПК України, ФГ «ОСОБА_1С.» занижено податкові зобов'язання за липень 2016 року на суму 697800 грн. за серпень 2016 року на суму 25164,08 грн.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, надав додаткові пояснення, просив суд в задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

04.10.2016 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податкових деклараціях з податкових деклараціях з податку на додану вартість юридичної особи ФГ «ОСОБА_1С.» за серпень 2016 року. За наслідками вказаної перевірки складено акт за № 445/1201/22378934.

15.11.2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за №, яким позивачу згідно п. 54.3. ст. 54 та підставі акта перевірки № 445/1201/22378934 від 04.10.2016 року, яким встановлено порушення позивачем ст. 187 ПК України, збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)в сумі 1159930,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, ПК України із змінами і доповненнями в редакції на час спірних правовідносин, КАС України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог, надано суду копії:

- листів ФГ «ОСОБА_1С.» від 11.11.2016 року №2 та від 13 Л 1.2016 року №3 на адресу Самбірської ОДШ ГУ ДФС у Львівській області (з відміткою про вручення 14.11.2016 р.).

- копії декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 17.10.2016 року;

- копії декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 р., реєстраційний номер НОМЕР_3 від 14.11.2016 року;

- розрахунку коригування №49 від 30.09.2016 до податкової накладної №19 від 08.07.2016 року на суму поставки «-» 1617000,86 грн., ПДВ - «-» 323400,17 грн. по ТОВ «Імплекс-капітал»;

- розрахунку коригування №50 від 30.09.2016 року до податкової накладної №25 від 13.07.2016 на суму поставки «-» 2440000,0 грн., ПДВ «-» 488000,0 грн. по ТОВ «Імплекс-капітал»;

- розрахунку коригування №55 від 30.09,2016 року до податкової накладної №10 від 06.07.2016 року на суму поставки «-» 824000,0 грн., ПДВ «-» 164800,0 грн. по ТОВ «Зернова група «Стандарт»;

- розрахунку коригування №53 від 05.10.2016 до податкової накладної №33 від 29.07.2016 на суму поставки «-» 759692,9 грн., ПДВ - «-» 151938,58 грн. по ТОВ «ІПВК» «Спецзахист»;

- розрахунку коригування №59 від 25.10.2016 року до податкової накладної №32 від 29.07.2016 року на суму поставки «-» 265204,99 грн., ПДВ - «-» 53041,0 грн. по ТОВ «ІПВК» «Спецзахист».

Згідно ч. 1 ст. 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для підтвердження даних податкового обліку необхідно звернутися до документів первинного бухгалтерського обліку, які складалися в ході проведення господарської операції.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів саме підстав виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг за спірний період.

Формальне ж допущення помилки, зайво нарахованих податкових зобовязань з податку на додану вартість по раніше зареєстрованих податкових накладних, не може свідчити про виникнення у позивача податкових зобовязань з господарських операцій, які фактично не відбулись, оскільки ПК України повязує дату виникнення податкових зобовязань або з датою поставки товару або з датою оплати такого товару.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення представника відповідача, оскільки при прийнятті спірного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із врахуванням повноважень суду згідно ст. 162 КАС України, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_4 від 15.11.2016 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь Фермерського господарства «ОСОБА_1С.» (, с. Велика Білина, Самбірський район, Львівська область) 17398,96 грн. сплаченого судового збору грн.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 13.11.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.