Справа № 2-а-2699/11
Суддя: Гайдур А. Ю.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-2699/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2011 р.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області

ОСОБА_1 розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Міжгірському р-ні про зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.07.2010 р. по 31.01.2011р., -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2011 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Міжгірському районі, в якому зазначив, що він має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон) та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Відповідач зазначену надбавку до пенсії не нарахував та не виплачував, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як дитині війни за вищевказаний період та допустити рішення суду до негайного виконання у зв'язку з його похилим віком.

На підставі ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу у скороченому провадженні.

Відповідачем заперечення проти позову до суду не подано, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задовольненню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, особам, які мають статус дитина війни виплачується пенсія або щомісячне грошове утримання з підвищенням на 30 % розміру мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 деякі положення законодавства, що зупиняли дію норм вказаного Закону України, а саме, ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік - положення п.12 ст.71 та ст.111 ЗУ Про державний бюджет України на 2007 рік та п. 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Згідно з ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність. Дія ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік та Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік чи іншими нормативно-правовими актами після закінчення 2008 року і до 23.06.2011 року не зупинялась. Натомість при визначенні періоду, за який належить виплачувати державну соціальну допомогу як «дитині війни», слід взяти до уваги наступне. ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 23.06.2011 року, установлено, що у 2011 році норми і положення ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Дану норму закону неконституційною не визнано, тому позовні вимоги щодо стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги як «дитині війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни можуть бути задоволені тільки по 22.06.2011 року включно.

Судом встановлено, що позивачем подано адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі про зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» 06.07.2011 року. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем в поданій до суду позовній заяві не вказано, а тому суд вважає, що під час вирішення даного спору слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд не може зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачки в майбутньому.

За наведених вище обставин заявлений позов підлягає до часткового задовольнення, при цьому належить визнати неправомірними дії УПФ України в Міжгірському районі щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні.

Суд вважає, що рішення суду слід допустити до негайного виконання, оскільки відповідач систематично не виконує вимоги закону, щодо виплати періодичних платежів з Пенсійного фонду України, які є складовою пенсії, тому суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати ст. ст. 256 ч.1 абз.2, ст. 256 ч.1 п.1, ст. 256 ч.2 п.1 КАС України, тобто привести постанову суду до негайного виконання в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про соціальний захист дітей війни № 2195-ІV від 18.11.2004 року із змінами, Законом України Про державний бюджет України на 2011 ріквід 23.12.2010 р. № 2857-17 , Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року із змінами , ст.6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року із змінами, Положенням Про Пенсійний фонд України затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року, Постановою КМУ Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду № 497 від 11.04.2000 року, ЗУ Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік, ст. ст. 2, 4, 6-12, 17, 69-71, 99-100, 158-163, 183-2, 256 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за період з 01.07.2010 р. по 06.01.2011 р. (включно) - залишити без розгляду.

Визнати дії УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за період з 06.01.2011 р. по 22.06.2011 р., включно, із урахуванням вимог ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області провести ОСОБА_2 нарахування та виплату підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та п.2 ст.6 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні за період з 06.01.2011р. по 22.06.2011 р. включно, із урахуванням ст.28 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню УПФ України в Міжгірському районі Закарпатської області в повному обсязі .

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано в Львівський апеляційний адміністративний суд через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_1