Справа № 345/3482/17
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3482/17
Провадження № 2-а/345/292/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2017 року . Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано- Франківської області

в складі :

головуючої судді Кардаш О.І.

секретаря Заткальницької Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу по ОДДЗ №4 м.Львів ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2017 року інспектором взводу по ОДДЗ №4 м.Львів ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, на підставі якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122 ч. 1, 126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення в розмірі 425,00 грн. штрафу за те , що 05.10.2017 року о 13 год. 50 хв. автодорога М-06 2Київ-Чоп» 582 км він керуючи транспортним засобом не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) а саме перетнув її та не представив поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 8.5, п. 2.1. г ПДР України. В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що в діях позивача відсутня протиправна поведінка, відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню. Тому вважаючи дану постанову незаконною він звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві та пояснив, що оскільки інспектором поліції не було представлено жодних доказів про порушення ним ПДР України, а саме перетину суцільної дорожньої лінії), тому він відмовився предявляти поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також зазначив, що розгляд справи на місці з подальшим винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення позбавила його можливості подати заперечення, підготуватися та надати час для звернення за правовою допомогою. З огляду на дані обставини просить суд позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про слухання справи у її відсутності, позов не визнала з підстав наведених в письмовому запереченні, яке долучене до матеріалів справи (а.с.22-28).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що відповідно до постанови серії БР № 481060 від 05 жовтня 2017 року виявлено порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та не пред»явлення полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції у місті Львові ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1, 126 ч.1 КУпАП (а.с.3).

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Водій службового транспортного засобу патрульної поліції, для того, щоб припинити водієм ТЗ правопорушення, включив звуковий сигнал та зобов'язав зупинитися водія ТЗ, останній вимогу інспекторів патрульної поліції виконав.

Відповідно до ст. 279 КУпАП відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ст. 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху , а у відповідності до п.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред»явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку коли існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до вищевказаного положення згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України та згідно п.2.4.а, пред»явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, запропонована пред»явити страховий поліс, який позивач так і не пред»явив. Тому після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 481060 від 05 жовтня 2017 року за ст..ст. 122 ч.1 та 126 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. та оголошено її зміст.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122, 126 КУпАП.

Позивач в своїй позовній заяві та поясненнях посилається на те, що інспектором поліції не було йому пред»явлено доказів порушення ним ПДР, тому він відмовився пред»явити страховий поліс. Вказав, що інспектор виніс постанову про адміністративне правопорушення, не підтвердивши жодними допустимими і належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконання посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів над іншими, додержанні законності. До того ж, посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість - це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. ст.126 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 , ч.1 ст.126 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 , ч.1 ст.126 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в судовому засіданні не доведено, що дії інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Львові ОСОБА_2 щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 були незаконними та неправомірними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 256, 283 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст. ст. 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу по ОДДЗ №4 м.Львів ДПП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги або в порядку ст. 186 КАС України.

СУДДЯ: