Справа № 826/2313/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/2313/17
У Х В А Л А

17 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач, ДФС України) про:

- визнання протиправним та скасування наказу ДФС України від 10.01.2017 року №9-о про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Департаменту митного адміністрування ДФС України;

- поновлення Позивача на посаді заступника директора Департаменту митного адміністрування ДФС України;

- зобов'язання Відповідача виплатити Позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2017 року позов задоволено повністю - визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України від 10.01.2017 року № 9-о «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора Департаменту митного адміністрування Державної фіскальної служби України»; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Департаменту митного адміністрування ДФС України з 10.01.2017 року; стягнуто з ДФС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.01.2017 року по 26.10.2017 року у розмірі 121 773,61 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України, а саме - до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Приписами ч. 6 ст. 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправним і скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання останнього вчинити дії, а також стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 121 773,61 грн., позовні вимоги є вимогами немайнового та майнового характеру.

Зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору: за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Станом на 01.01.2017 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва в частині майнових вимог становить 1 339,51 грн. (121 773,61 х 0,01 х 110%) та немайнових - 704,00 грн. (1 600,00 х 0,4 х 110%), що разом складає 2 043,51 грн.

Однак, всупереч вимог КАС України, Відповідачем до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати, відстрочення, зменшення або розстрочення.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що Апелянтом не додано до апеляційної скарги документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Відповідачу строку для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 2 043,51 грн. або обґрунтованого клопотання про зменшення його розміру, відстрочення, розстрочення або звільнення.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк