Справа № 473/2784/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 473/2784/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ротар М.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Зуєвої Л.Є., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вознесенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вознесенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративними позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Вознесенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області № 27 від 16.08.2017 року, зобов`язати Вознесенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.05.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, в зв`язку з чим має право на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку. Проте, при зверненні позивача до відповідача з приводу призначення йому пенсії на пільгових умовах, останній отримав відмову через відсутність первинних документів, що підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Разом з тим, статус позивача як особи, яка є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та надає йому право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 55, підтверджується посвідченням, виданим 06.04.1993 року Миколаївською обласною державною адміністрацією. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив позовні вимоги задовольнити.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 06.04.1993 року Миколаївською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р. (категорія 2), серія НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до довідки №26/05 від 04.05.1993 року ОСОБА_1 працював у Вознесенському АТП 14861 на посаді водія, в період з 04.05.1987 року по 31 травня 1987 року знаходився у відрядженні по ліквідації аварії на ЧАЕС п. Копачи на підставі наказу №94 від 04 травня 1987 року з тарифною ставкою 103,16 руб. Загальна кількість відпрацьованого часу становить 192 год. (а.с. 13).

Також в матеріалах справи наявна копія довідки від 10.04.1997 року за № 20/03, завіреної Департаментом соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, з якої вбачається, що позивач з 04.05.1987 по 31.05.1987 року перебував у відрядженні на роботі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (с. Копачі), відповідно до посвідчення про відрядження № 94 від 04.05.1987 року, з оплатою праці в подвійному розмірі від встановленої тарифної ставки (а.с. 19).

Після досягнення 50 років позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням № 27 від 16 серпня 2017 року Вознесенське об`єднань управління Пенсійного фонду України Миколаївської області відмовили ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а. с. 9-11).

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи міститься копія такого посвідчення позивача, що надає йому статус особи, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отже надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», отже його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш, ніж 5 календарних днів, передбачено зменшення віку на 10 років.

За змістом ст. 10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

В силу ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», документами, які підтверджують статус громадян та дають право користуватись пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Водночас, у разі неможливості подання довідки №122 внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про періоди роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні, подорожні листи для водіїв, копії відомостей (особових рахунків) на виплату заробітної плати; особи, що були призвані на військові збори, можуть підтвердити виконання робіт в зоні довідками військових частин про виконання робіт в зоні, архівними документами Міністерства оборони.

Статтею 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що довідки про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є лише підставою для визнання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Твердження апелянта про відсутність підстав призначення позивачу пільгової пенсії по причині відсутності первинних документів, що підтверджують участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадянина, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим законом.

Судами встановлено, що позивач з 04.05.1987 по 31.05.1987 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, що доведено відповідним посвідченням, яке є безстроковим і діє на всій території України, тому має право на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку..

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за віком як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

З огляжду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Вознесенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: А.Г. Федусик