Справа № 804/2716/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 804/2716/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, дов. від 19.04.17 р., ОСОБА_3

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 р. у справі № 804/2716/17

за позовом ОСОБА_3

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, -, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 включити ОСОБА_3 із сумою 160 000 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 для внесення даних ОСОБА_3 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю позбавлення ОСОБА_3 права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 липня 2017р. у справі № 804/2716/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язано Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 щодо не включення ОСОБА_3 включити ОСОБА_3 із сумою 160 000 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- скасовано наказ тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір, відповідно до якого кошти в розмірі 160 000 грн. передані у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр». 19.05.2016 позичені кошти повернуті на поточний рахунок позивача. Після оголошення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» позивач звернувся до банківської установи з заявою про включення ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноваженою особою було повідомлено позивача, що правочин з перерахування коштів в розмірі 160000 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача визнано нікчемним.

Дослідивши встановлені по справі обставини, з врахуванням приписів чинного законодавства, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для застосування до правочину позивача наслідків нікчемності, оскільки перевірка проведена без врахування всіх обставин фінансової діяльності позивача, та зокрема відносин з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що свідчить про необґрунтованість та протиправність прийнятого рішення.

Крім того, суд встановив, що наказ тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності правочинів щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам п.п.1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, оскільки винесений на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, в звязку з чим, суд, з посиланням на ч.2 ст.11 КАС України, вийшов за межі позовних вимог, скасувавши вказаний наказ в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності щодо ОСОБА_3

Не погодившись з постановою суду, Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 липня 2017 р. у справі № 804/2716/17 та винести нову - про відмову у задоволенні позову.

Скаржник вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до Переліку вкладників, оскільки відповідачем здійснювались передбачені законом дії щодо перевірки правомірності укладених правочинів.

При цьому скаржник наполягає на нікчемності укладеного позивачем правочину та правомірності не включення ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників.

Крім того, скаржник вказує на те, що скасування судом першої інстанції наказу в частині затвердження результатів перевірки та застосування наслідків нікчемності правочину щодо позивача є протиправним, оскільки даний наказ не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а лише звіт про проведені службові дії та перевірені документи.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами, у ОСОБА_3 був відкритий розрахунковий рахунок у ПАТ "Банк "Михайлівський".

11.05.2016 між ОСОБА_3 (Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» (Сторона-2) укладено договір № 980-027-000237036 (Тип договору: «Суперкапітал» (Новий) з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого Сторона-1 передає Стороні-2 грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а Сторона-2 зобов'язується повернути кошти Стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а. с.11).

Того ж дня, 11.05.2016, з розрахункового рахунку ОСОБА_3 у ПАТ "Банк "Михайлівський" грошові кошти в розмірі 160 000 грн. перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в АТ «УкрСиббанк» (а. с.21).

19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок ОСОБА_3 повернуто кошти в розмірі 160 000 грн. (а. с.134).

22.12.2015 Постановою Правління НБУ № 917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" установлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, віднесено його до категорії проблемних строком на 180 днів та запроваджено обмеження в діяльності (а. с.135-137).

27.04.2016 Постановою Правління НБУ № 295/БТ "Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22 грудня 2015 року № 917/БТ" встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам (а. с.138, 139).

На підставі рішення НБУ від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк "Михайлівський" складено акт №2 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності, в якому зазначено про виявлення правочинів, які мають ознаки нікчемності: виконання 19.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» платіжних документів ТОВ «Інвестиційний розрахунковий центр» з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у сумі 1 298 015 973,74 грн. (а. с.148-150).

При цьому відповідно до витягу з Додатку 2 до акту № 2, складеного та підписаного Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4, в перелік вкладників, платіжні документи яких від ТОВ «Інвестиційний розрахунковий центр» були 19.05.2016 виконані ПАТ «Банк Михайлівський», входить ОСОБА_3, сума коштів 195 924,73 грн. (а. с.151).

Також 01.06.2016 Тимчасовою адміністрацією ПАТ "Банк "Михайлівський" винесено наказ № 42/2, яким затверджено результати перевірки правочинів, викладені в акті № 2 від 01.06.2016, відповідно до якого встановлена нікчемність правочинів та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження (а. с.152).

12.07.2016 Правлінням НБУ прийнято рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський", на підставі якого, Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатору банку».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Уповноваженою особою направлено ОСОБА_3 повідомлення від 25.01.2017, в якому останнього проінформовано, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у сумі 160 000 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-027-000237036 від 11.05.2016» на рахунок, що належить ОСОБА_3, є нікчемним в силу ст.ст.215, 216 ЦК України та п.п.1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а. с.22).

ОСОБА_3, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача по не включенню до повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок ФГВФО, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких підстав:

Спірні відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі Закон № 4452) та Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, яким затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі Положення № 14).

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі Закон № 4452) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону № 4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує коштів за вкладами зазначено у частині 4 статті 26 Закону № 4452.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами наведений у статті 27 Закону № 4452, за приписами ч.ч.1-3 якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.28 Закону № 4452 Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий курєр" або "Голос України" та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону № 4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В свою чергу у ч.6 ст.36 Закону № 4452 зазначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Згідно з п.п.1, 3, 4, 11 ч.2 ст.37 Закону № 4452 Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

У ч.2 ст.38 Закону № 4452 встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до п.п.1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.38 Закону № 4452 Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За приписами п.п.1-3 р.ІІІ Положення № 14 Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду:

перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Перелік) (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-8, 11 частини четвертої статті 26 Закону.

Переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів: 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «N»; 7, 8 і 11 частини четвертої статті 26 Закону - подаються за структурою інформаційного рядка файла «М».

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

При цьому у п.5 р.ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Отже, уповноважена особа ФГВФО наділена повноваженнями на формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду.

При цьому процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою ФГВФО переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою ФГВФО сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону № 4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, передбачені Законом № 4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку у розумінні статті 2 Закону № 4452, і такий статус, серед іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема, на умовах договору банківського рахунка.

Так, за приписами ч.ч.1, 2 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами (ч.1 ст.1067 ЦК України).

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Також за визначенням п.1.37 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами;

Як зазначено вище, відповідачем не спростовується та підтверджується матеріалами справи, що до запровадження у ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації позивачу у ПАТ «Банк Михайлівський» відкритий розрахунковий рахунок на підставі відповідного договору і 19.05.2016 на цей розрахунковий рахунок зараховано позичені кошти на суму 160000 грн., які надійшли від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на виконання договору позики від 11.05.2016 № 980-027-000237036.

При цьому, як вірно зауважено судом першої інстанції, договір банківського рахунка, за яким відкритий ОСОБА_3 рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» нікчемним не визнавався.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Уповноважена особа ФГВФО ОСОБА_4 не включив ОСОБА_3 до Переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 щодо перерахування коштів на суму 160 000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 є нікчемними в силу ст.ст.215, 216 ЦК України та п.п.1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону № 4452 (а. с.22).

Як вбачається з вищенаведеного повідомлення про нікчемність від 25.01.2017, відповідач фактично визнав нікчемними переказ коштів (транзакції), тобто розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший.

На дату запровадження в ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасової адміністрації кошти, які позивач передавав у позику ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на умовах договору позики від 11.05.2016 вже обліковувались на його розрахунковому рахунку в банку, а тому ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повернуло їх ОСОБА_3 разом з нарахованими процентами.

За визначенням ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

В свою чергу, стаття 215 ЦК України встановлює підстави для визнання правочину недійсним, а стаття 216 цього Кодексу правові наслідки визнання правочину недійсним.

За визначенням статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Також за визначенням п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, здійснена 19.05.2016 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» розрахункова банківська операція з перерахування коштів на суму 160 000 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 у ПАТ «Банк Михайлівський», являється лише свідченням руху певної суми коштів з одного банківського рахунку на інший, і не є правочином у розумінні приписів Цивільного кодексу України.

Наведе свідчить про протиправність визначення відповідачем нікчемною вищевказаної транзакцій з посиланням на положення чинного законодавства (ст.ст.215, 216 ЦК України та п.п.1, 2, 7, 9 ч.3 ст.38 Закону № 4452), які стосуються виключно правочинів, і, як наслідок, про відсутність законних підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду через зазначену нікчемність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з задоволенням судом першої інстанції позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також з задоволенням судом першої інстанції позовної вимоги про зобов'язання відповідача включити позивача із сумою 160 000 грн. до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду та надати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_3 для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів ФГВФО, як способу відновлення порушеного права позивача.

Посилання скаржника на безпідставність скасування судом першої інстанції наказу тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 № 42/2 в частині затвердження результатів перевірки правочинів та застосування наслідків нікчемності правочинів щодо ОСОБА_3, колегією суддів до уваги не приймаються, оскілки вказаний наказ не відповідає вимогам п.п.1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, і суд правомірно скористався правом, наданим ч.2 ст.11 КАС України, за приписами якої суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 5 липня 2017 р. у даній справі.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 р. у справі № 804/2716/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 р. у справі № 804/2716/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко