Справа № 804/3233/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокусправа № 804/3233/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Гриценко В.В. на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі №804/3233/17 за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 04 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача внести додаткову інформацію щодо позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 30000 грн.;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб скласти та затвердити зміни та доповнення до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 30000 грн., що належить до виплати позивачу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем, в порушення норм чинного законодавства, не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язав відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з наданням до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про позивача для внесення даних позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 11.05.2016 року між ОСОБА_2 (клієнт) та ПАТ «Банк Михайлівський» (банк) укладено договір № 980-031-000002329 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», за яким сторона банк відкриває на ім'я клієнта поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування. За користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського вкладу «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» банк нараховує та сплачує клієнту проценти (а.с.13).

Відповідно до квитанції від 11.05.2016 року №1915963 на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Михайлівський», відкритий на ім'я ОСОБА_2, перераховано кошти в розмірі 30000 грн. за призначенням платежу «внесення готівки на поточний рахунок» (а.с.15).

11.05.2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» (сторона-2) укладено договір № 980-031-000236755 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно)», за яким сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона-2 зобов'язується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с.14).

11.05.2016 року ОСОБА_2 з поточного рахунку № НОМЕР_1 перераховано на поточний рахунок ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» в банку суму грошових коштів у розмірі 30000,00 грн. із призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з договором № 980-031-000236755 від 11.05.2016 р», що підтверджується платіжним дорученням №1915943 від 11.05.2016 року, виданим Дніпропетровським відділенням №2 ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.16).

19.05.2016 року з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» () було здійснено переказ грошових коштів в загальній сумі 30154,91 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-031-000236755 від 11.05.2016 року» на поточний рахунок позивача НОМЕР_2 (а.с.18). На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23 травня 2016 року по 22 червня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України №124-рш від 12 липня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1213 від 12 липня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

14 липня 2016 року на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: «У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 12 липня 2016 року № 1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 15 липня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам зазначеного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» з 15 липня 2016 року до 26 серпня 2016 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: ПАТ «АЛЬФА БАНК»; ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»; ПАТ «КРЕДОБАНК»; ПАТ «ПУМБ»; ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»; АТ «ТАСКОМБАК» тощо. Виплати відшкодувань вкладникам здійснюватимуться в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 тисяч гривень».

16.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з заявою про включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування та включення до вищезазначеного реєстру.

Водночас, звернувшись до відповідача щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач дізнався про те, що його не включено до реєстру вкладників, у зв'язку з нікчемністю трансзакції.

Згідно з письмовими поясненнями відповідача Комісією по перевірці правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, встановлено, що наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №42/2 від 01.06.2016 року на виконання вимог ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України наказано застосувати наслідки нікчемності правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн., правочин з повернення коштів позивача є нікчемним (а.с.42-45; 59).

Правомірність бездіяльності відповідача та зобов'язання відповідача та відповідача-2 вчинити певні дії є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з частинами першою та другої ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-IV від 23.02.2012 року (далі - Закон № № 4452-IV) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із статтею 27 Закон № 4452-IV (із змінами внесеними Законом № 629-ХІІ від 16.07.2015 року) уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Таким чином, з дати публікації цих змін - 11.08.2015 року повноваження відповідача полягають у складанні переліку рахунків вкладників, а не у складанні переліку вкладників, як зазначив позивач у позові та помилково вказав суд першої інстанції в оскарженому рішенні.

Частинами другою та четвертою ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини третьої ст.38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, який є стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договір №980-031-000236755 від 11.05.2016 року був укладений між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем і відповідні транзакції були вчинені 11.05.2016 року саме на умовах цього договору.

ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку перед клієнтом, в цьому випадку перед ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий Центр», забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004, згідно з п. 1.4 гл. 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який було укладено між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «Банк Михайлівський» при проведенні розрахункових операцій, зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Доказів того, що умови договору № 980-031-000236755, укладеного між ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та позивачем, забороняли можливість дострокового повернення коштів відповідачем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів зробила висновок про те, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому банку.

При цьому, у спірних відносинах позивач є вкладником, а сума грошових коштів, що обліковується на його рахунку є сумою вкладу в розумінні Закон № 4452-IV.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити й про те, що підстави вважати правочин щодо перерахування коштів від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з умовами договору позики нікчемним також відсутні, оскільки зазначені вище договори відступлення права вимоги стосуються відступлення права вимоги за кредитними договорами та за договорами купівлі-продажу цінних паперів, та не стосуються договорів позики, отже вчинення банком перерахування коштів за оплату договорів відступлення права вимоги не впливають на договори за якими ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повинно повернути залучені кошти.

Крім того, відповідачами не доведено належними та допустимими доказами те, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» не мало достатніх власних коштів для здійснення повернення коштів своїм кредиторам-фізичним особам, а також те, що кошти, повернені на рахунок позивача, являються коштами ПАТ «Банк Михайлівський».

Водночас, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» могло мати власні кошти на здійснення операцій по поверненню коштів по договору, укладеному між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Крім того матеріали справи не місять доказів існування відповідного судового рішення про визнання недійсним договору, за яким на ім'я позивача відкрито банківський рахунок НОМЕР_2, на який останній вніс готівкові кошти у розмірі 30000 грн. що підтверджується платіжним дорученням №1915943 від 11.05.2016 року, виданим Дніпропетровським відділенням №2 ПАТ «Банк Михайлівський».

Разом з цим суд апеляційної інстанції вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача-2 скласти та затвердити зміни та доповнення до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо внесення всієї суми гарантованої виплати у розмірі 30000 грн., що належить до виплати позивачу, оскільки на теперішній час, з урахуванням змін до статті 27 Закону № 4452-IV, відповідачем сформовано саме перелік рахунків вкладників, який передано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тому відновити порушене право позивача можливо лише шляхом надання відповідачем до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо доповнення цього переліку інформацією про рахунок позивача як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів за його вкладом за рахунок коштів Фонду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що відповідачі неотримують бюджетних асигнувань, судовий збір у сумі 640 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі №804/3233/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Гриценко В.В. щодо не включення рахунку ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Гриценко В.В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо рахунку ОСОБА_2, як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням розрахункової суми відшкодування коштів за його вкладом за рахунок коштів Фонду.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 17 листопада 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко