Справа № 802/1156/17-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1156/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:секретаря судового засідання: ОСОБА_2,

представник позивача: ОСОБА_3, представник на підставі довіреності

представник позивача: ОСОБА_4, представник на підставі довіреності

представник відповідача: ОСОБА_5, представник на підставі довіреності

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування скарги апелянт вказав на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 04.04.1995 року та перебуває на обліку в Калинівській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

На підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 03.05.2017 року №733 та плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на II квартал 2017 року, старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7, проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ФОП ОСОБА_6 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами зазначеної перевірки складено акт № 565/13/НОМЕР_1 від 02.06.2017 року.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом були виявлені наступні порушення:

- порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся на 478662,33 грн., в т.ч. за 2014 рік на 48563,50 грн., за 2015 рік на 171179,39 грн., за 2016 рік на 258919,44 грн.;

- порушення п. 57.1 ст. 57, п.п. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу в результаті несвоєчасної сплати податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, в тому числі авансових платежів;

- порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок, нарахований з чистого оподатковуваного доходу, в сумі 254646,14 грн., в т.ч. за 2014 рік - 80641,80 грн., за 2015 рік - 84695,34 грн., за 2016 рік - 89309,00 грн.

- порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 р. №2464-УІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті несвоєчасної сплати єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22% за 2016 рік.;

- порушення п.п. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового_кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 595006 грн., в т.ч. за грудень 2014 року - 37447 грн., за січень 2015 року - 7342 грн., за лютий 2015 року - 33633 грн., за березень 2015 року - 9806 грн., за квітень 2015 року - 19336 грн., за грудень 2015 року - 103519 грн., за грудень 2016 року - 383923 грн.;

- порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в результаті несвоєчасної сплати податку на додану вартість за 2016 рік;

- порушення п.п. 1.2, 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму військового збору у періоді, що перевірявся, на загальну суму 34905,89 грн., в т.ч. за 2015 рік на 13329,27 грн., за 2016 рік на 21576,62 грн.;

- порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в результаті несвоєчасної сплати військового збору за 2016 рік;

- порушення п.п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.3 ст. 44, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: незабезпечення платником податків зберігання книги обліку доходів і витрат та включення до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014, 2015, 2016 р.р. перекручених даних;

- порушення п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: порушення порядку нарахування єдиного соціального внеску за 2014-2016 роки.

На підставі ОСОБА_2 від 02.06.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 29.06.2017 року:

- № НОМЕР_2 форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, а саме за податковим зобов'язанням 478662,33 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 119665,58 грн.;

- № форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів за податковими зобов'язаннями 595006 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 148751,5 грн.;

- № форма "Р", яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір, а саме за податковими зобов'язаннями 34905,89 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 8726,47 грн.;

- № форма "ПС", яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 510 грн.

Крім того, винесено вимогу про сплату боргу № Ф- від 29.06.2017 року на загальну суму 254646,14 грн. та рішення № НОМЕР_3 від 29.06.2017 року, яким застосовано суму штрафних санкцій в сумі 37966,24 грн.

Позивач, не погодившись із винесеними податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з чим погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Положеннями ст. 21 ПК України визначено обов'язки органів фіскальної служби, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Отже, органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у т.ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України.

Згідно пункту 177.1. статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2. статті 177 ПК України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.177.5.1. п.177.5 ст. 177 ПК України авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються платником податку самостійно згідно з фактичними даними, зазначеними у Книзі обліку доходів і витрат, кожного календарного кварталу та сплачуються до бюджету до 20 числа місяця, наступного за кожним календарним кварталом (до 20 квітня, до 20 липня і до 20 жовтня). Авансовий платіж за четвертий календарний квартал не розраховується та не сплачується. Якщо результатом розрахунку авансового платежу за відповідний календарний квартал є відємне значення, то авансовий платіж за такий період не сплачується.

Разом з тим вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999 року (далі Закон № 996-ХІV), бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За статтею 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У відповідності до приписів пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу(п.198.5 ст.198 ПК України).

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про факт реальної зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи встановлено, що 03 січня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та ТОВ "Фірма"АОМ"" укладено договір про виконання робіт №03/01/14.

Згідно пункту 2.1 вказаного договору "замовник" ФОП ОСОБА_6 зобов'язана передати "виконавцеві" ТОВ "Фірма"АОМ" сировину, необхідну для виготовлення продукції. В свою чергу, ТОВ "Фірма"АОМ" виконує роботи по виробництву готової продукції на підставі замовлень, що є додатками до договору від 03 січня 2014 року.

На підтвердження господарської операції з ТОВ "Фірма"АОМ" позивачем надано до суду замовлення на виготовлення продукції з давальницької сировини за 2014-2016 роки, акти приймання-передачі давальницької сировини для переробки за 2014-2016 роки, акти приймання-передачі робіт 2014-2016 роки, товарно-транспортні накладні, квитанції, що спростовує твердження апелянта щодо нереальності даних господарських операцій.

Будь-яких заперечень з приводу правильності оформлення вказаних первинних документів не встановлено, а також не доведено.

Слід зазначити, що законодавець не визначив конкретного переліку документів, якими платник повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону N 996-XIV, та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані в цілях господарської діяльності платника податку. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних робіт не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що господарські операції із зазначеним вище контрагентом, фактично здійснювались, що підтверджується поданими первинними документами, а тому у діях позивача відсутні порушення по взаємовідносинах з ТОВ "Фірма "АОН", а оскаржувані податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 16 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9