Справа № 264/2536/17
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2536/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивач звернулась до суду з заявою, в якому зазначила, що 17 травня 2017 року у Кальміуському відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 отримала постанову № 1543 від 30 листопада 2016 року адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про що свідчить її копія засвідчена ВДВС. Раніше отримати зазначену постанову та оскаржити її у встановлений законом строк, ОСОБА_1 не мала можливості, оскільки у постанові зазначена невірна адреса, що порушило права позивача на звернення до суду щодо її оскарження, у строкі, передбачені нормами діючого законодавства. Вважає постанову № 1543 від 30 листопада 2016 року незаконною та винесеною з порушенням вимог процесуального законодавства, а тому просила її скасувати.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, та підтримали доводи адміністративного позову.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, відповідно до яких вказали, що на адресу адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради надійшли протокол Кальміуського ВП від 09.10.2016 року №001891 щодо порушення ОСОБА_1 вимог Розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №115 від 27.03.2015 року «Про встановлення заборони щодо продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв», яке виразилось у тому, що продавець магазину «Манго» ОСОБА_1 здійснила продаж горілки «Медофф» обємом 0,2 л військовослужбовцю. Особі було вчасно направлено повістку щодо виклику на засідання адміністративної комісії, про що свідчить реєстр відправленої кореспонденції. Засідання відбулось 30.11.2016 року, тому порушення строків, передбачених ст.ст. 38, 277 КУпАП немає. На засідання ОСОБА_1 не зявилась, а тому рішення було прийнято на підставі матеріалів справи та є законним і обґрунтованим. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 156 ч.2 КУпАП була направлена поштою. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2016 року адміністративна комісія Виконкому Маріупольської міської ради винесла Постанову № 1543, в якій зазначено, що 09.10.2016 року о 14:10 годині ОСОБА_1 знаходячись в магазині «Манго» по пр. Карпова, 27 здійснила продаж горілки «Medoff» обємом 0,2 л, військовослужбовцю, чим здійснила правопорушення, передбачене ст. 156 ч. 2 КУпАП та Розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації від 27.03.2015 року №115. Згідно вказаної Постанови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700 грн.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частина 1 статі 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені частиною 2 статтею 156 КУпАП.

При цьому у ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, в спірній Постанові вказана адреса проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1, яка не співпадає з її місцем реєстрації м.Маріуполь, вул.Лута, буд. 19, що підтверджується паспортом.

Також відсутня інформація про вилучення горілки та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару.

Згідно статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена 30.11.2016 року, а позивачка дізналася про її існування лише 17.05.2017 року у Кальміуському відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, тому позивачка не була обізнана про винесену постанову та не мала об'єктивної можливості своєчасно звернутися до суду із позовом для її оскарження, у зв'язку із цим причина строку є поважною, а строк підлягає поновленню.

Згідно ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз'яснень, викладених в п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.86 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з статтею 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 22 Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 9 березня 1988 року N 5540-XI, яке є чинним на сьогоднішній момент, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що постанова адміністративної комісії відносно ОСОБА_1 була складена 30.11.2016 року, без присутності позивача, як особи щодо якої розглядалася справа.

При цьому представник відповідача надав фіскальний чек про направлення позивачці повістки за адресою, за якою вона не проживає, а тому суд не вбачає доказів належного сповіщення позивачки. Інших доказів, які свідчили про своєчасне вручення та отримання повістки про розгляд справи про адміністративне правопорушення, представлене не було.

Беручи до уваги положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об'єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, а наявність протоколу про адміністративне правопорушення не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП.

За таких обставин оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 1543 від 30 листопада 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги, Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Н. В. Литвиненко