Справа № 280/1340/17
Суддя: Щербаченко І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1340/17
Провадження № 2-а/280/119/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Щербаченко І. В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради Житомирської області про скасування постанов про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: визнати неправомірними дії Коростишівського міського голови щодо позбавлення ОСОБА_1 права розгляду його заяви на сесії міського ради; зобов'язати Коростишівського міського голову розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства. В обґрунтування позову вказує, що 04.08.2017 він подав до Коростишівської міської ради заяву про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10га для передачі в приватну власність для індивідуального житлового будівництва відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Нормами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин Разом з тим, Коростишівський міський голова, який відповідно до пункту 1 ч. 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 42 вказаного Закону, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданням ради, всупереч пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на пленарне засідання міської ради заяви позивача не вніс. 23.08.2017 за №20/Х-1440/02-10 позивачу було направлено повідомлення, що бажана земельна ділянка відсутня в натурі, та те, що на даній земельній ділянці проходить водовід, та вказано, що земельна ділянка призначена для індивідуального житлового будівництва першочергово надається учасникам бойових дій. Дані доводи не можуть бути причиною позбавлення заявника розгляду його заяви на пленарному засіданні міської ради, виключно на якому відповідно до Закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

У письмових запереченнях на позовну заяву представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Положенням п. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільського, селищного, міського голови. До переліку повноважень не відносить винесення питань на розгляд сесії, а тим більше одноособовий розгляд заяви щодо вирішення питань. Відповідно до п. 34 ст. 26 вказаного Закону питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, а не одноособово міським головою, тому ставити питання щодо зобов'язання міського голови розглянути питання одноособово не відповідає нормам чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не з'явися, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а справу розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, та наявності в матеріалах справи заяв з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе судовий розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що відповідає положенням частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справі, з'ясувавши позиції сторін, викладені у позовній заяві та в запереченнях на позовну заяву, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке.

гідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що адміністративний суд, під час розгляду справи, повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 3, 104 Кодексу адміністративного судочинства України, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Згідно положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач в позові вказує, що 23.08.2017 за №20/Х-1440/02-10 заявнику було направлено повідомлення, що бажана земельна ділянка відсутня в натурі, на ній проходить водовід, земельна ділянка призначена для індивідуального житлового будівництва першочергово надається учасникам бойових дій. Проте, позивачем до позову додано копію листа Коростишівської міської ради від 19.05.2015 за вих. №20/Х-711/Х-666, жодних пояснень особисто позивачем не надано.

Судом з наданих сторонами матеріалів не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 70-71, 122, 138, 160-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради Житомирської області про скасування постанов про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Постанова, відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя І. В. Щербаченко