Справа № 802/1774/17-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2017 р. Справа № 802/1774/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: ОСОБА_1

представників відповідача: Костенко Ю.О., Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 06.11.2015 року його прийнято на службу до Національної поліції України, де він перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Разом із тим, на підставі наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1205 від 14.08.2017 року, за порушення службової дисципліни, присяги поліцейського, пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, а саме - керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження, керуючись статтями 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Крім того, наказом від 14.08.2017 року № 147 о/с його звільнено із займаної посади.

Позивач, не погоджуючись із вказаними наказами, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову, з підстав, що викладенні у письмових запереченнях за вх. №22357 від 20.10.2017 року. Зокрема зазначили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувало проведене службове розслідування, за результатами якого складено висновок від 14.08.2017 року. Зазначеним висновком встановлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, що є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції та ганебно впливає на позитивний імідж та авторитет Національної поліції України. Крім того, факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння повністю підтверджується матеріалами службового розслідування, зокрема: висновком Липовецької центральної районної лікарні, поясненнями поліцейських ОСОБА_4, ОСОБА_5 та громадянина ОСОБА_6 (батька потерпілої). У зв'язку із чим просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 06.11.2015 року згідно з наказом №1 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України та прийняв присягу працівника поліції.

13.08.2017 року до ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що 12.08.2017 року приблизно о 23:00 год., інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1, який перебуває у черговій відпустці, керуючи приватним автомобілем «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Першотравнева в с. Нова Прилука, Липовецького району, допустив наїзд на неповнолітню ОСОБА_7 З даного приводу слідчим відділення Липовецького ВП розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000231, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

14.08.2017 року з метою проведення службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1, наказом №1309 було призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов'язків ОСОБА_1

14.08.2017 року начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 та розпочатого за вказаним фактом кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Як слідує із вказаного висновку, позивачем порушено службову дисципліну, присягу поліцейського, пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимоги ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, а саме: керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження, відповідно до статей 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 рекомендовано звільнити зі служби в поліції.

14.08.2017 року за результатами службового розслідування ГУ Національної поліції у Вінницькій області винесено наказ №1205 про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 за порушення службової та транспортної дисципліни, - у вигляді звільнення зі служби в поліції.

14.08.2017 року наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №147 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентується спеціальним законодавством Законом України № 580-VIII від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України № 3460-ІV від 22 лютого 2006 року.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, встановлені Дисциплінарним статутом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту, визначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень, які застосовуються до осіб рядового і начальницького складу передбачені у ст. 12 Дисциплінарного статуту, серед яких до крайніх заходів дисциплінарного впливу за вчинення особливо тяжких порушень службової дисципліни належить звільнення з органів внутрішніх справ особи, яка допустила порушення.

Відповідно до п. 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту одним із видів дисциплінарного стягнення, яке застосовується за порушення дисципліни, є звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з ст. 14 вищевказаного статуту визначає порядок накладення дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник, або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності під підпис. У разі звільнення з органів внутрішніх справ видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 230 від 12 березня 2013 року затверджено Інструкцію "Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/23073 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.2.1. Інструкції виконавець з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин події, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право викликати осіб рядового і начальницького складу, стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб, які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування.

Так, в першу чергу слід звернути увагу на те, що службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1, результати якого оформлені висновком від 14.08.2017 року, проведено лише за один день (наказ про призначення службового розслідування та висновок за результатами його проведення датовані 14.08.2017 року), хоча згідно із нормами Дисциплінарного статуту та Інструкції перевірка проводиться в межах місячного терміну.

Поряд із цим, як вбачається із висновку службового розслідування, в ході перевірки встановлено, що « 12.08.2017 року о 23:00 год. інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 керуючи приватним автомобілем «Kia Sportage», рухаючись по вул. Першотравневій в с. Нова Прилука, Липовецького району, неподалік кафе «Вінтаж», допустив наїзд на неповнолітню ОСОБА_7

З місця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 було доставлено до філії Липовецької центральної районної лікарні в с. Нова Прилука з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого плечового суглобу, забій грудної клітки, перелом правої ключиці, перелом 6-го ребра з права». В подальшому ОСОБА_7 було госпіталізовано до Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні.

В ході оформлення обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду на стан сп'яніння, який було проведено 13.08.2017 о 05:13 год. в приміщенні Липовецької центральної районної лікарні. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2017 № 20, у ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп'яніння (вміст алкоголю в організмі 0,49 %).

З даного приводу слідчим відділення Липовецького ВП розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000231, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.»

Крім того, підтверджуючи факт перебування позивача у стані алкогольного сп'янніня, представники відповідача також посилаються на пояснення відібрані в оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5, слідчого Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та батька потерпілої - ОСОБА_6

Зокрема, у свої поясненнях ОСОБА_5 вказав, що «…при спілкуванні з гр. ОСОБА_1 було запідозрено, що він можливо перебуває в стані алкогольного сп'яніння після чого його було запрошено для проведення медичного освідування в Липовецькій ЦРЛ…».

ОСОБА_4 у поясненнях зазначив, що «…через деякий час на місці пригоди з'явився водій ОСОБА_1 та в ході спілкування із яким з його сторони надходив запах алкоголю…».

Крім того, як вбачається із письмових пояснень відібраних у батька потерпілої - ОСОБА_6, останній зазначив: «…в лікарні до мене звернувся ОСОБА_1, який повідомив, що він керував транспортним засобом та здійснив наїзд на мою доньку. Під час спілкування з ОСОБА_1 від нього був відчутний різкий запах алкоголю та за зовнішніми ознаками у нього був явний стан алкогольного сп'яніння…».

Разом з тим, в матеріалах справи міститься інший висновок, складений КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1839 щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, виданого 13.08.2017 року о 07 год. 30 хв., згідно якого ОСОБА_1 є тверезим, ознак сп'яніння не виявлено.

Враховуючи вищезазначені посилання представників відповідача, та з метою належного встановлення обставин, які б підтвердили або спростували факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння, у судовому засіданні в якості свідків допитано осіб, які були присутні на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 12.08.2017 року

Так, допитаний у судовому засіданні капітан поліції ОСОБА_8, який разом із рядовим поліції ОСОБА_9 (на даний час відряджений до Донецька) першим прибув на місце події, пояснив, що 12.08.2017 року близько 23 години він прибув в складі групи оперативного реагування на місце дорожньо-транспортної пригоди. Там стояв автомобіль, біля кого був ОСОБА_1, який пояснив, що трапилось, назвав свої дані. При цьому, будь-яких первинних ознак алкогольного сп'яніння ОСОБА_8 виявлено не було.

Із змісту наявних у матеріалах справи пояснень рядового ОСОБА_9, наданих 14.08.2017 року, слідує, що «…під час спілкування із ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп'яніння виявлено не було, останній надав усі необхідні відомості про дану пригоду (мова його була чітка, хода рівна, почервоніння очей не спостерігалось, запаху алкоголю з ротової порожнини не відчувалось)…».

При цьому, суд критично оцінює посилання представників відповідача на наказ №1304 від 12.09.2017 року та висновок службового розслідування від 12.09.2017 року, згідно яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків під час реагування на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки, ані наказ №1304, ані висновок службового розслідування, не спростовують пояснень, які надавались даними особами під час службового розслідування та показань, наданих ОСОБА_8 під час допиту у судовому засіданні.

До того ж, є не зрозумілою вибірковість врахування відповідачем відібраних в ході службового розслідування пояснень присутніх на місці події працівників поліції, а саме: не врахування в ході службового розслідування пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Крім того, у судовому засіданні також був допитаний в якості свідка оперуповноважений сектору кримінальної поліції Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5, який зазначив, що прибув на місці події у складі слідчої оперативної групи та після оформлення дорожньо-транспортної пригоди прибув до Липовецької центральної районної лікарні для освідування на стан алкогольного сп'яніння. При цьому свідок пояснив, що при спілкуванні з ОСОБА_1 він відчув запах алкоголю.

Поряд із цим, допитаний у судовому засіданні слідчий Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, який також прибув на місце події в складі слідчої оперативної групи разом із ОСОБА_5, зазначив, що при спілкуванні дійсно чув запах алкоголю, однак безпосередньо на одинці із позивачем не спілкувався, а тому не зрозуміло від кого був запах алкоголю. Крім того, після оформлення ДТП вони направились до Липовецької центральної районної лікарні, оскільки тільки та має відповідну ліцензію, однак, саме освідування на стан алкогольного сп'яніння було проведене за допомогою поліцейського драгера. При цьому, після освідування ОСОБА_1 наполягав на огляді в наркодиспансері.

Присутній у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (батько потерпілої в ДТП) також вказав, що серед присутніх там осіб він відчував запах алкоголю, однак не може стверджувати, що безпосередньо від ОСОБА_1, а помітив лише те, що позивач вів себе схвильовано. Крім того, зазначив, що свої пояснення в межах службового розслідування він давав 14.08.2017 року, однак власноруч їх не писав, і не пам'ятає чи перечитував.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10., який разом із батьком позивача прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди, зазначив, що на місце події вони прибули близько 23:40 год., де працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 знаходиться у ФАП (Фельдшерсько-акушерський пункт) с. Прилуки. Працівники поліції попросили його перегнати автомобіль позивача на штраф майданчик, що він і зробив. В подальшому, усі поїхали до лікарні для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння. У лікарні лікар попередив, що у них немає спецзасобів для проведення тестування. Лише через деякий час працівники поліції привезли драгер і провели тест. При цьому, ОСОБА_10. зазначив, що не відчув жодного запаху алкоголю від позивача, хоча особисто з ним спілкувався.

Таким чином, проаналізувавши показання допитаних у судовому засіданні свідків, слід відмітити, що жодний із них не вказав про наявність у ОСОБА_1, явних ознак алкогольного сп'яніння, про які йдеться у висновку службового розслідування від 14.08.2017 року.

Що ж до результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння позивача, проведеного в Липовецькій центральній районній лікарні, то суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, за результатами тестування на алкоголь (тест №56), проведеного працівниками поліції 13.08.2017 року о 05 год. 13 хв., за допомогою приладу «Drager» (прилад №0943), встановлено, що вміст алкоголю в організмі - 0,49 %. Дані обставини підтверджуються квитанцією із приладу «Drager» та висновком Липовецької центральної районної лікарні, на який, власне, і посилається відповідач, як на доказ перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння.

Водночас, суд звертає увагу на те, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Тобто, даною Інструкцією передбачено два способи проходження особою огляду на стан сп'яніння, а саме: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров'я.

Положенням п. 3 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння (пункти 7,8 Розділу ІІІ Інструкції).

Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (пункт 9 Розділу ІІІ Інструкції).

В даному ж випадку, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили, що по прибутті до Липовецької центральної районної лікарні, лікар одразу ж повідомив про відсутність у них спеціальних засобів для проведення алкотесту.

Відповідно до пунктів 10, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 Розділу ІІІ Інструкції).

Із аналізу наведених положень слідує, що законодавцем чітко визначено процедуру проведення лікарем закладу охорони здоров'я огляду особи на стан сп'яніння, результати якого вносяться до акта медичного огляду та уже на підставі цього акта видається висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння.

Разом із тим, даною Інструкцією не передбачено можливість складання лікарем відповідного висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, на підставі алкотесту проведеного працівниками поліції за допомогою приладу «Drager».

При цьому, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп'яніння саме шляхом проведення працівниками поліції алкотесту за допомогою спеціального приладу «Drager», не заперечується ані представниками відповідача, ані свідками, які були допитані в ході судового розгляду даної справи.

Водночас, положеннями п. 22 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З огляду на викладене, посилання на висновок Липовецької центральної районної лікарні, як на доказ перебування ОСОБА_1, під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у стані алкогольного сп'яніння, на переконання суду, є необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, не погоджуючись із результатами огляду проведеного працівниками поліції 13.08.2017 року о 05 год. 13 хв., позивач пройшов повторний огляд на стан сп'яніння у КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія».

Так, згідно висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1839 щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, виданого 13.08.2017 року о 07 год. 30 хв., ОСОБА_1 є тверезим, ознак сп'яніння не виявлено.

Разом із тим, даний висновок КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1839 від 13.08.2017 року, не був взятий відповідачем до уваги під час проведення службового розслідування, що підтверджується відсутністю будь-яких посилань на нього у матеріалах службового розслідування.

До того ж, як вбачається із наявної у матеріалах справи копії постанови прокурора відділу прокуратури Вінницької області від 25.09.2017 року, кримінальне провадження №0000231 від 13.08.2017 року закрито у зв'язку із встановленням відсутності в діяннях водія інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому, як слідує із змісту даної постанови про закриття кримінального провадження від 25.09.2017 року: «Згідно висновку №1839 КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», у водія ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено».

Суд звертає увагу на те, що дана постанова, якою, окрім іншого, встановлено відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, ніким не оскаржена, а тому є чинною.

Таким чином, усі вищенаведені обставини, такі як розбіжності у поясненнях осіб, які були присутні на місці події 12.08.2017 року, відображених у висновку службового розслідування, із тими, що надані ними безпосередньо у судовому засіданні, вибірковість їх врахування під час службового розслідування, наявність висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1839 від 13.08.2017 року про відсутність у позивача ознак алкогольного сп'яніння, а також закриття кримінального провадження №0000231, на думку суду, спростовують висновки службового розслідування про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Суд зауважує, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Крім того суд зазначає, що відповідачем не було взято до уваги відсутність діючих дисциплінарних стягнень у лейтенанта поліції ОСОБА_1, його позитивну характеристику з боку керівництва Калинівського відділу поліції, а також те, що станом на момент події 12.08.2017 року, він перебував у відпустці, поза службою та не при виконанні службових обов'язків.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, з урахуванням того, що судом встановлено, що службове розслідування проведене в короткий термін, без з'ясування всіх обставин справи дисциплінарного проступку, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 1205 від 14.08.2017 року та № 147 о/с від 14.08.2017 року, в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 із посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Крім того, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 21.05.2014р. та від 01.07.2014р.

Отже вимога позивача про поновлення його посаді, з якої він був незаконно звільнений також підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд виходить з такого.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України вказано, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу також підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у Постанові від 14.01.2014 №21-395а13, відповідно до якої, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Згідно довідки про доходи позивача, виданої відділом УФЗБО ГУ НП у Вінницькій області 23.10.2017 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 256,30 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на день прийняття цього рішення становить 86 календарних днів (з 14.08.2017 року по 08.11.2017 року), у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, становить 22041,80 грн. (256,30 грн. х 86 днів).

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Беручи до уваги викладену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення суми середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 14.08.2017 року №1205, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 14.08.2017 року №147 о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22041 (двадцять дві тисячі сорок одна) гривня 80 копійок.

Постанову суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в межах стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна