Справа № 689/634/15-а
Суддя: Соловйов А. В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/634/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Соловйова А.В.,

при секретарі Цмикайло Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до старшого інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення ПС2№05637 від 12.03.2015 р., просить закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 12.03.2015 р. близько 18:07 год. в м. Хмельницькому по вул. Камянецькій він, керуючи автомобілем Audi А6, н/з RPZ 11686, рухався зі швидкістю 92 км/год, чим перевищив допустиму швидкість на 32 км/год. Посилається на відсутність самого факту порушення, оскільки швидкість він не перевищував, тому що рухався у суцільному потоці автомобілів по правій смузі для руху. Перевищення швидкості могло бути у автомобілів, що рухалися зліва або попереду, що ймовірно і було помилково зафіксовано працівником ДАІ як швидкість його автомобіля. Швидкість вимірювалася приладом TrueCam 000770, щодо якого відсутні дані про його допуск для використання в Україні. Позивач повідомив інспектора ДАІ про те, що він має намір скористатись правовою допомогою, однак, інспектор ДАІ не забезпечив реалізації цього права та одразу на місті виніс оскаржувану постанову.

В судових засіданнях позивач позов підтримав, надавши аналогічні пояснення. Додатково зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення відповідач вказав, що порушено пункт 12.4. ПДР України, яким лише встановлено обмеження швидкості у населених пунктах, у той час як слід було зазначити про порушення п. 12.9 ПДР, яким водієві забороняється перевищувати дозволену швидкість. Подані відповідачем фотоматеріали вважає непереконливими, оскільки на них чітко не видно автомобіля та його номерного знаку.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи. На запит суду було скеровано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та фотоматеріали щодо вчиненого правопорушення.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АП1№400782 від 12.03.2015 р., ОСОБА_1 12.03.2015 р. близько 18:07 год. в м. Хмельницькому по вул. Камянецькій, керуючи автомобілем Audi А6, н/з RPZ 11686, рухався зі швидкістю 92 км/год, перевищивши допустиму в населеному пункті швидкість на 32 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР та вчинив адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому зазначено, що швидкість вимірювалася приладом TrueCam 000770.

У своїх поясненнях в протоколі ОСОБА_1 вину не визнав, ствердив, що порушення не вчиняв, що інспектор відмовився надати документи на прилад. Оскільки він потребує юридичної допомоги, ОСОБА_1 просив перенести розгляд справи.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Посилання позивача на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено, що ним порушено п. 12.4., а не п. 12.9 ПДР України, носить формальний характер, враховуючи, що обидві ці норми за змістом однаково описують суть дозволеної та, відповідно, забороненої поведінки водія, вказуючи, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год та, відповідно, що водієві заборонено перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4 ПДР України.

Позивач також у позовній заяві посилається на порушення відповідачем його права на юридичну допомогу. Таке право гарантовано особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ст. 268 КУпАП і про намір скористатись цим правом ОСОБА_1 зазначив у своїх поясненнях в протоколі. Однак, у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що інспектором ДАІ йому була надана можливість звернутись за отриманням юридичної допомоги, він на місці зупинки транспортного засобу телефонував до фахівця у галузі права та отримав необхідну юридичну консультацію. Згідно із ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно, винесення відповідачем оскаржуваної постанови після отримання позивачем юридичної допомоги без відкладення розгляду справи не порушує прав позивача.

Оскаржуваною постановою старшого інспектора ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Хмельницького старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 ПС2№05637 від 12.03.2015 р. в справі про адміністративне правопорушення позивача було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач посилається на ту обставину, що дане порушення він не вчиняв, оскільки під час руху в суцільному потоці автомобілів по правій смузі для руху перевищення швидкості він допустити не міг, а таке перевищення швидкості могло бути зафіксоване у автомобілів, що рухалися зліва або попереду.

Однак, жодного доказу таким твердженням позивач не надав, у той час, як факт перевищення швидкості підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та даними вимірювального приладу TrueCam 000770. Твердження позивача про те, що на долучених відповідачем фотоматеріалах не достатньо чітко видно транспортний засіб та номерний знак, є субєктивним. На збільшеному знімку автомобіля достатньо чітко читається номерний знак автомобіля, якість друкованого варіанту фотографії обумовлена технічними можливостями друкарського приладу при чорно-білому зображенні кольорового знімку. При цьому, позивач не заперечив, що саме такі дані швидкості його автомобіля були йому предявлені при зупинці транспортного засобу.

Посилання позивача на те, що такий прилад ймовірно не допущений до використання в Україні, спростовується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №22-2/1419428 від 02.06.2014 р., чинним до 02.06.2015 р., у якому границя допустимої похибки при вимірюванні швидкості в діапазоні від 2 до 200 км/год. становить 2 км/год.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач посилається на неврахування при визначенні розміру штрафу помякшуючих та обтяжуючих обставин. Однак, у судовому засіданні позивач визнав, що про жодні такі обставини він працівників ДАІ не повідомляв і, більше того, жодних таких обставин у даному випадку немає.

Згідно із ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи. При цьому, постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, у т.ч. відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та відсутність стверджуваних позивачем порушень закону зі стороні відповідача.

Відтак, у позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159 162, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

постановив:

У позові відмовити повністю.

Згідно із ч. 2 ст. 171-2 КАС України, постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В.Соловйов