Справа № 823/1808/17
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

823/1808/17

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2017 року справа № 823/1808/17

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась Коробівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області (далі – позивач) з адміністративним позовом до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ від 26.04.2013 №35 «Про затвердження положень про об’єкти природно-заповідного фонду у новій редакції».

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду відбувається шляхом подання позовної заяви, яка має бути оформлена згідно зі статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з позовною заявою, суддя встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 5 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, відповідно до ч.1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви предметом оскарження в даному спорі є наказ Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області від 26.04.2013 №35 «Про затвердження положень про об’єкти природно-заповідного фонду у новій редакції».

Разом з тим, в позовній заяві позивачем зазначено, що про даний наказ Коробівська сільська рада Золотоніського району Черкаської області дізналась у серпні 2017 року, однак, у позовній заяві не довела цього.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої та практика Європейського Суду з прав людини, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, Високий Суд вказав, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata. (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов’язку особи знати про стан своїх прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи, передбачене ст. 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Тому з огляду на це, вбачається, що позивач повинен довести факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов’язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд шукає підстави для поновлення строку виключно з ініціативи та в межах доводів особи, яка подала позовну заяву. Виходячи з принципу змагальності, суд не може визнавати строк звернення до суду пропущеним з поважних причин з підстав, на які не покладається особа, яка звернулася до суду.

Якщо з наданих доказів не вбачається причин пропуску строку звернення до суду, суд залишає позовну заяву без розгляду. Водночас, якщо за обставинами справи такі причини у позивача можуть бути, суд може залишити позовну заяву без руху з мотивів неподання доказів щодо дотримання строку звернення до суду або ж відкрити провадження і з'ясувати ці обставини в попередньому судовому засіданні. Така позиція суду відповідає принципу забезпечення прав особи на доступ до судочинства.

Частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості – зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Проте, позивач у позовній заяві не довів того, що він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів відповідачем у серпні 2017 року.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, що має наслідком на підставі ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 99, 105, 106, 108, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу – залишити без руху.

Встановити позивачеві строк до 30.11.2017 для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви.

Роз’яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О.Кульчицький