Справа № 135/1699/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/1699/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко О.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ладижинської міської ради Вінницької області та відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Ладижинської міської ради Вінницької області, відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Ладижинського міського суду Вінницької області з позовною заявою звернувся ОСОБА_6 про визнання протиправними дій Ладижинської міської ради, відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади та його начальника щодо скасування місця реєстрації позивача за адресою АДРЕСА_1 та передачі відповідних даних до Державного демографічного реєстру. А також зобов'язати відповідачів відновити скасовані відомості в реєстрі.

Ладижинський міський суд Вінницької області відповідно до постанови від 31.08.2017 року позов задовольнив частково, визнав протиправними дії відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади та його начальника щодо скасування місця реєстрації позивача і зобов'язав відновити відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 в реєстрі Ладижинської територіальної громади. В задоволення позовних вимог до Ладижинської міської ради судом відмовлено.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідачі не мали повноважень скасовувати реєстрацію ОСОБА_6, оскільки реєстрація місця проживання позивача здійснювалася територіальним підрозділом міграційної служби України і тому висновок про скасування такої реєстрації повинен прийматися саме підрозділом державної міграційної служби, а не начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відділом ведення реєстру Ладижинської територіальної громади та Ладижинською міською радою подано апеляційні скарги з мотивів недотримання судом норм матеріального права. Відповідачі зазначили, що повноваження відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади щодо скасування реєстрації місця проживання особи чітко визначені пунктом 28 "Правил реєстрації місця проживання" затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року. Даним пунктом передбачено, що реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

На підставі цього відповідачі вважають, що у начальника відділу реєстрації були наявні всі повноваження щодо скасування раніше проведеної реєстрації місця проживання ОСОБА_6, крім того така реєстрація пройшла з порушенням чинного на той час законодавства. Підставою для реєстрації місця проживання ОСОБА_6 слугувало одноособове рішення адміністрації підприємства, що в свою чергу є порушенням норм житлового законодавства, оскільки житлове приміщення перебувало в державній власності і підставою для надання дозволу на проживання громадянина є спільне рішення профспілкового комітету та адміністрації підприємства (ст.52 Житлового Кодексу УРСР) і як наслідок ОСОБА_6 мав бути виданий відповідний ордер (ст.58Житлового Кодексу УРСР).

В судовому засіданні представники Ладижинськї міської ради та відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади апеляційні скарги підтримали в повному обсязі. Просять суд скасувати рішення Ладиженського міського суду Вінницької області від 31.08.2017 року прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити повністю.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_8 та представник управління державної міграційної служби України у Вінницькій області заперечили проти задоволення апеляційних скарг, просили суд залишити постанову суду першої інстанції без змін.

В своїх запереченнях представники зазначили, що дійсно у відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади не було повноважень скасовувати реєстрацію місця проживання позивача, вважають така реєстрація пройшла відповідно до чинного законодавства, оскільки існувало рішення адміністрації ПАТ "ДТЕК "Західенерго" ВП "ДТЕК Ладижинська ТЕС" в оперативному управлінні якого перебувало житло. Реєстрація проводилася відповідно до пункту 2.2 порядку реєстрації проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 (далі порядок № 1077), де зазначено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, документи, що підтверджують право на проживання в житлі, а саме: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. От рішення адміністрації підприємства, прийняте відносно ОСОБА_6, представники вважають "іншим документом" який давав підстави для реєстрації місця проживання позивача у житловому приміщенні.

Крім того представники зазначили, що виконавчий комітет Ладижинської міської ради звертався з позовом до суду про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_6, однак ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.04.2015 року позовні вимоги виконавчого комітету залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строків звернення до суду. Дана ухвала набрала чинності 28.05.2015 року відповідно до ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції. Через це представники вважають, що судовими рішеннями вже встановлено правомірність реєстрації місця проживання позивача тому і відповідачі діяли незаконно.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2013 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

Підставною для проведення реєстрації слугувало рішення адміністрації ПАТ "ДТЕК "Західенерго" ВП "ДТЕК Ладижинська ТЕС".

06.07.2016 року начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади складений висновок про те, що реєстрація місця проживання ОСОБА_6 здійснена незаконно, оскільки підставою для такої реєстрації повинно бути спільне рішення профспілкового комітету та адміністрації підприємства та як наслідок видача позивачеві належного ордеру, тому у співробітників Ладижинського сектору управління ДМС у Вінницькій області не було законних підстав для відповідної реєстрації. Даний висновок слугував для подальшого скасування реєстрація місця проживання ОСОБА_6

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що відповідно до пункту 2.2 порядку № 1077 реєстрація місця проживання особи у житловому приміщення може бути проведена за згодою власника/співвласника майна. Оскільки квартира в якій був зареєстрований ОСОБА_6 перебувала в оперативному управлінні ПАТ "ДТЕК "Західенерго" ВП "ДТЕК Ладижинська ТЕС", то рішення адміністрації підприємства відносно ОСОБА_6 є відповідним дозволом щодо реєстрації місця проживання позивача.

Також суд зазначив, що оскільки реєстрація місця проживання позивача відбулася за порядком №1077 то його норми не передбачають повноважень відповідачів скасовувати зазначену реєстрацію.

Даючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками судового розгляду та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає, що рішення Ладижинського міського суду Вінницької області необхідно скасувати, а позовні вимоги ОСОБА_6 залишити без задоволення з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Житловим Кодексом УРСР, порядком реєстрації проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 (який діяв на час реєстрації місця проживання позивача) та "Правилами реєстрації місця проживання" затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року (чинними на час скасування реєстрації місця проживання позивача).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворений), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Повноваження реєстраційного органу щодо скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи визначено пунктом 28 "Правил реєстрації місця проживання" затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року.

Даним пунктом передбачено, що реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування.

В зв'язку з цим суд вважає хибною позицію Ладижинського міського суду щодо відсутності у начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади повноважень щодо проведення відповідної перевірки, складання висновку за наслідками її проведення та подальшого скасування реєстрації місця проживання позивача. Оскільки положення порядку № 1077 вже не діяли, а положення пункту 28 "Правил реєстрації місця проживання" затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року безпосередньо визначали алгоритм дій відповідача.

Щодо діяльності відділу Державної міграційної служби то "Правилами реєстрації місця проживання" також визначені її повноваження, зокрема пункт 29 встановлює, що у разі виявлення ДМС або її територіальними органами порушень законодавства органом реєстрації під час здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи такому органу надсилається повідомлення щодо необхідності проведення відповідної перевірки. У разі підтвердження зазначених порушень реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи підлягає скасуванню.

Отже функції Державної міграційної служби України та її територіальних підрозділів є контролюючі у відношенні до органів реєстрації, однак це не обмежує повноваження відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади вчиняти дії щодо скасування реєстрації місця проживання осіб, яка була вчинена раніше іншим реєстраційним ораном за законодавством яке діяло на час проведення відповідної реєстрації.

Щодо правомірності висновку відповідача про незаконність реєстрації місця проживання ОСОБА_6 то суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що начальником відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади була проведена перевірка за результатами якої складений висновок від 06.07.2016 року про незаконну реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2. У висновку зазначено, що реєстрація була вчинена в порушення норм Житлового Кодексу УРСР та порядку №1077 (чинного на час вчинення дій), оскільки проведена без відповідного ордеру що давав право на проживання ОСОБА_6, який мав бути виданий за рішенням профспілкового комітету та адміністрації підприємства.

Суд вважає його складеним у відповідності до чинного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що житлове приміщення в якому зареєстровано місце проживання ОСОБА_6 належало до державного житлового фонду.

Статтею 52 Житлового Кодексу УРСР визначено, що жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Статтею 58 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до пункту 4.1 Положення про відокремлений підрозділ "Ладижинська ТЕС" ПАТ "ДТЕК Західенерго" від 25.04.2013 року № 73 визначено, що соціальні пільги та гарантії працівників відокремленого підрозділу надаються відповідно до Колективного договору ПАТ "Західенерго".

Пунктом 6.8 Колективного договору передбачено, що керівництво товариства зобов'язалося вести облік працівників, які потребують покращення житлових умов та приймати рішення про надання житла спільно з профспілковою стороною з урахуванням висновків житлової комісії.

Отже, відповідно до названих норм, одноособове рішення адміністрації ПАТ "ДТЕК "Західенерго" ВП "ДТЕК Ладижинська ТЕС" є недостатнім для проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_6 в квартирі, яка належить до відомчого житлового фонду.

Посилання представників відповідача та третьої особи на те, що дане рішення адміністрації вони вважають як дозвіл власника щодо користуванням жилим приміщенням також суд не бере до уваги, оскільки користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду визначено главою 2 Житлового Кодексу УРСР, де чітко визначено що користування такими приміщеннями здійснюється відповідно до договору найму. Цією главою не передбачено повноважень власників державного чи громадського житлового фонду надавати згоду наймачеві щодо житла.

Що стосується позиції позивача та третьої особи про пропуск строку прийняття рішення відповідачем про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_6, то суд зазначає, що "Правилами реєстрації місця проживання" затвердженими постановою КМУ від 02.03.2016 року не встановлено строки відповідно до яких начальник органу реєстрації може провести перевірку та встановити порушення раніше здійсненої реєстрації місця проживання особи, а також даними правилами не обмежено строк скасування відповідної реєстрації якщо вона вчинена з порушенням законодавства.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Ладижинської міської ради Вінницької області та відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади задовольнити повністю.

Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 31 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Ладижинської міської ради Вінницької області, відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади ОСОБА_7, третя особа Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Ладижинської міської ради Вінницької області, відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади, начальника відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади ОСОБА_7 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_9 ОСОБА_10