Справа № 816/1143/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р.Справа № 816/1143/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 по справі № 816/1143/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Терра-Макс"

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл.).

Визнано протиправною та скасовано відмову ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл., викладену у листі №7427/6-17 від 12 червня 2017 року у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер НОМЕР_1) у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. на користь позивача судові витрати у розмірі 1280,00 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив скасувати постанову суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на те, що річний строк дії наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. від 25.03.2016 за № 2090/СГ закінчився, а тому він втратив свою чинність. Позивачем не було оскаржено пункту, що встановлює річний термін дії зазначеного наказу. Отже позивачу було запропоновано повторно звернутись до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 25.01.2016 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. звернулася ОСОБА_1 з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

За результатами розгляду вказаного клопотання, ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. прийнято наказ від 25.03.2016 № 2090-СГ про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за межами населених пунктів.

За змістом пунктів 2, 3 вищевказаного наказу визначено - протягом року забезпечити розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок, подати погоджений проект землеустрою до ГУ для затвердження. У разі невиконання вимог пункту 2 вважати наказ таким, що втратив чинність.

Після розроблення проект було подано на погодження до Відділу Держгеокадастру в Глобинському районі, за наслідками розгляду якого, Відділом надано висновок від 07.02.2017 № 57/82-17 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (рілля) у власність за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

Позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській обл. із клопотанням про затвердження проекту землеустрою.

Однак, листом Головного управління Держкомзему у Полтавській області від 04.04.2017 №3500/6-17 повідомлено позивача, що в представленій на розгляд землевпорядній документації потребують уточнення дані:

- щодо пунктів ДГМ використаних при виконанні геодезичних робіт при здійсненні землеустрою, оскільки за результатами обстеження геодезичних пунктів Державної геодезичної мережі пункти ДГМ "Броварки" (індекс М362125500) на який йде посилання в землевпорядній документації, не знайдено;

- щодо суміжних власників (земелекористувачів) земельних ділянок та долучення їх погодження у відповідності до вимог статті 198 Земельного кодексу України.

Матеріали геодезичних вишукувань та перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) привести у відповідність вимог Закону України "Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність", Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натуру (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376, Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:500, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 №56 (долучити розрахунок координат земельного масиву, земельної ділянки, передбаченої до відведення). Не враховані вимоги п. 5 Інструкції з топографічного знімання щодо допустимих довжин сторін у теодолітних ходах.

Крім того, зазначено про необхідність надання довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо площі, яка запроектована до відведення.

Після усунення зауважень, викладених у наведеному листі відповідача, проект землеустрою повторно подано на затвердження разом з клопотанням від 26.05.2017.

За наслідками розгляду вказаного клопотання відповідач у відповідь направив позивачу листа від 12.06.2017 №7427, в якому зазначено про втрату чинності наказом ГУ Держземагенства у Полтавській обл. від 25.03.2016 за № 2090-СГ, про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, у зв'язку з тим, що проект поданий на затвердження пізніше зазначеного в дозволі на розробку проекту терміну та запропоновано звернутися з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (далі -ЗК України).

За приписами ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах, не більше 2,0 гектара.

Рішення уповноваженого органу виконавчої влади приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) (ч. 1 ст. 123 ЗК України).

У випадку формування нової земельної ділянки надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблення якої здійснюється на підставі дозволу, зокрема, органу виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (абз. 6 ч. 1 ст. 123 ЗК України).

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Терра-Макс" (далі - ТОВ "Компанія Терра-Макс") , яке має кваліфікаційні сертифікати і відповідає вимогам до розробників документації із землеустрою, визначених ст. 26 Закону України "Про землеустрій", із заявою про розроблення проекту землеустрою щодо відведення означеної земельної ділянки.

У 2016 році ТОВ "Компанія Терра-Макс" розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель не наданих у власність або постійне користування на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області.

За змістом частини 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Висновком Відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської обл. від 07.02.2017 №57/85-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (рілля) у власність за межами населених пунктів на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області проект землеустрою громадянці ОСОБА_1 - погоджено.

Згідно ч. 13 ст. 123 Кодексу підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Фактичною підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою є закінчення строку дії наказу на розроблення проекту землеустрою в 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про землеустрій" рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вищезазначеними нормами ЗК України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Досліджуючи зміст листа відповідача від 12.06.2017 №7427 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав закінчення строку дії наказу ГУ Держземагенства у Полтавській обл. від 25.03.2016 за № 2090-СГ, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана відмова відповідача, викладена у даному листі, прийнята не з підстав, що передбачені ЗК України, а тому є протиправною

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим

Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не оскаржено пункт наказу, який встановлює річний строк його дії, а тому зазначений пункт був чинним до закінчення його дії, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, а тому відмова відповідача у погодженні проекту землеустрою, викладена у листі від 12.06.2017 №7427/6-17, не ґрунтується на вимогах законодавства.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки звернення позивача відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції правомірно зобов'язав останнього розглянути повторно дане звернення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, .205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року по справі № 816/1143/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.І. Сіренко О.А. Спаскін
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017