Справа № 308/6373/17
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Коціпак З.П., за участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

За зазначеним позовом позивач просить суд:

-визнати неправомірними та протиправними дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області по прийняттю рішення про відмову врахувати при перерахунку пенсії достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на підставі довідки, наданої Головним управлінням статистики у Закарпатській області від 02.06.2017 року за № 11-05/1773 при визначенні їй розміру пенсії та зобовязати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок та виплату її пенсії з врахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку на підставі довідки, наданої Головним управлінням статистики у Закарпатській області від 02.06.2017 року за № 11-05/1773 з дати призначення пенсії, тобто з 04.01.2009 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив наступне.

З 04.01.2009 року їй була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу».

Пенсію їй було нараховано, але без врахування інших виплат, зазначених у графі довідки «Інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

02.06.2017 року позивач звернулася із заявою до відповідача з вимогою про перерахунок їй пенсії у звязку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано усі доходи з яких були сплачені внески до Пенсійного Фонду.

20.06.2017 року Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за рішенням за № 02/В-100 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахування пенсії.

З огляду на вимоги ч. 2, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач вважає, що отримувані нею, як застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Отже, нарахування пенсії позивачеві було здійснено без врахування інших виплат (суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення), які зазначені у довідці у графі «Інші виплати», що свідчить про неправомірність дій посадових осіб Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, внаслідок якої їй було призначено пенсію без врахування вищезазначених складових заробітної плати, що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

В судовому засіданні 09.11.2017 позивач позов підтримав та просив задовольнити його повністю.

Представник відповідача позов не визнала повністю, просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін та їх представників, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу від 09.01.2009 року № 112 Управлінням Пенсійного фонду України у м. Ужгород ОСОБА_1 була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 83% сум заробітної плати.

Пенсію їй було нараховано, але без врахування інших виплат, зазначених у графі довідки «Інші виплати», а саме суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових потреб, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в сумі 21 285,22 грн.

02.06.2017 року позивач звернулася із заявою до відповідача з вимогою про перерахунок їй пенсії у звязку з тим, що при нарахуванні пенсії не було враховано усі доходи з яких були сплачені внески до Пенсійного Фонду, що підтверджується відповідним фіскальним чеком ЗД УДППЗ «Укрпошта».

20.06.2017 року Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за рішенням за № 02/В-100 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахування пенсії.

З огляду на вимоги ч. 2, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач вважає, що отримувані нею, як застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Так само, відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення; суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати та не мають разового характеру.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 1058-ІV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13 відповідно) та у постанові від 3 червня 2014 року № 21-134а14 зазначила, що висновок, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788- XII.

Суд приймає до уваги зазначені висновки Верховного суду України, які за вимогами ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України.

Суд приймає до уваги, що позивачем був пропущений строк звернення з відповідним позовом до суду, оскільки про порушене право позивач дізнався 18.02.2016 року, а до суду звернувся лише 05.07.2017 року, проте суд вважає за можливе, з урахуванням того факту, що позивач є людиною похилого віку та не обізнана у тонкощах законодавства, поновити пропущений процесуальний строк та розглянути позов по суті.

З огляду на викладене, суд, вважає, що відповідач, порушуючи п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України, неправомірно не включив при нарахуванні пенсії при розрахунку розміру пенсії позивачу суми матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21 285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року № 11-05/1773, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а відтак, права позивача підлягають захисту судом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Проте, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо обмеження можливості нарахування пенсії позивачу зазначеним законом, оскільки при проведенні перерахунку пенсії позивачу застосуванню підлягає така норма закону, яка діяла на момент призначення пенсії, а відтак відсутні підстави для обмеження періоду, за який суми матеріальної допомоги, інших заохочувальних виплат, індексації заробітної плати включаються до розрахунку заробітної плати.

Як зазначено у ч. 2 ст. ст. 46 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку. Позивач пропустила належний строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом лише 04.07.2017 року. Проте суд вважає відраховувати термін у шість місяців саме від 02.06.2017 року дати звернення позивача до відповідача із заявою про здійснення перерахунку, оскільки позивач раніше вже зверталася до суду з відповідним позовом, та він був залишений судом без розгляду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку з дня звернення до відповідача з відповідною заявою, тобто починаючи з 02.12.2016 року. В решті ж адміністративний позов за період з 04.01.2009 року по 01.12.2016 року слід залишити без розгляду.

З урахуванням викладеного суду вважає за необхідне визнати неправомірними дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову внески, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1. Зобов'язати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії і виплатити різницю перерахованої пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21 285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року № 11-05/1773, починаючи з 02.12.2016 року.

Що стосується вимоги позивача надалі виплачувати пенсію з урахуванням збільшення, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволення, оскільки на цей час відсутнє відповідне порушення права позивача з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,185-186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо неврахування матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову внески, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок пенсії і виплатити різницю перерахованої пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21 285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року № 11-05/1773, починаючи з 02.12.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в частині здійснення перерахунку пенсії і виплати різниці перерахованої пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням матеріальних допомог, суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхову, у загальній сумі 21 285,22 грн. відповідно до довідки від 02.06.2017 року № 11-05/1773, починаючи з 04.01.2009 року по 01.12.2016 року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 14.11.2017 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3