Справа № 2а-253/10/0407
Суддя: Литвинова Р. А.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2а-253/10-0407
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2010р. Судця Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Литвинова Р.А.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок поновленої, раніше призначеної пенсії за вислугу років,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок поновленої, раніше призначеної пенсії за вислугу років, в якому зазначає наступне.

02.03.2007р. вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років і ця пенсія була їй призначена.

В подальшому. 10.07.2007р. вона звернулась до відповідача із заявою про припинення виплати їй пенсії в зв язку із працевлаштуванням і з 02.07.2007р. виплата пенсії була припинена.

01.09.2010р. вона знову звернулась із заявою до відповідача про поновлення виплати їй пенсії за вислугу років, надавши необхідні документи.

Відповідач при призначенній їй нової пенсії керувався розміром середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2007р., що суперечить чинному законодавству, що регулює ці питання.

Вона звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахування їй пенсії у відповідності з чинним законодавством України, але відповідач листом від 29.10.2010р. відмовив їй в здійсненні такого перерахунку з посиланням на статті бюджету та постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Позивач просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до вимог ст.ст.40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням збільшення страхового стажу та заробітку за минулий період роботи з використанням середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, що становить 1650.43грн. і передує року перерахунку пенсії з моменту подання заяви про перерахунок до управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області.

Також позивач просить стягнути на свою користь витрати по оплаті правової допомоги в сумі 120грн.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що при перерахунку пенсії позивачеві він діяв відповідно до вимог чинного законодавства, пенсія йому обчислена та виплачується вірно.

Аналогічні доводи виклав відповідач у відповіді на звернення до нього позивача.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний Фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного Фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Ст.46 Конституції України вказує на те, що пенсії є основним джерелом існування і мають забезпечувати належний рівень життя громадян.

Відповідно до ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері

публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.9 ч.І КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач 02.03.2007р. звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років і ця пенсія була їй призначена. В подальшому, за заявою позивача 02.07.2007р. в зв'язку із працевлаштуванням виплата пенсії була припинена. 01.09.2010р. вона знову звернулась із заявою до відповідача про поновлення виплати їй пенсії за вислугу років, надавши необхідні документи, але пенсія відповідачем була призначена з врахуванням розміру середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2007р., що суперечить чинному законодавству, що регулює ці питання. На звернення позивача відповідач відмовив виконати перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо застрахована особа після, призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера призначення поновленої пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.І ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який нараховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абз.З ч.І ст.40 цього Закону.

Враховуючи, що внесені зміни до ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було визнано рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 неконституційним, ч.4 ст.42 вказаного Закону діє у редакції, яка була чинна до змін, внесених Законом України «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме : «У разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок провадиться не раніше, як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. І ст.40 цього Закону».

Тобто, Конституційний Суд України встановив, що у своїй первинній редакції ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містив положення щодо застосування при перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною страхового стажу показника середньої заробітної плати по Україні за рік, який передував даті перерахунку пенсії. Вказана норма закону закріплює право пенсіонера, якому поновлено виплату пенсії та який продовжує працювати, на перерахунок призначеної пенсії, з урахуванням зміни страхового стажу пенсіонера. ОСОБА_2 не містить механізму реалізації вказаного права.

Однак, п.п.З п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» урегульовано порядок проведення перерахунку пенсії працюючих пенсіонерів, а саме : у разі, коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.І ст.40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому

-З-

на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону.

Вказане положення нормативно-правового акту неконституційним не визнавалось, та є діючим на момент розгляду справи судом.

Всупереч вказаному, призначення поновленої пенсії позивача, як це вбачається з листа відповідача та його заперечень на позов Щекодіної'О.Ф., було проведено відповідно до спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 11.03.2009р. №20/0/18-09/039, № 4096/02 із використанням показника середньої заробітної плати працівників в цілому по Україні на 2007р. у розмірі 1197.91грн., замість аналогічного показника на 2009р. у розмірі 1650.43грн. Також відповідач посилався на зміни, що були внесені до ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Законом України «Про державний бюджет України на 2008р.», рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. та Постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Законного, переконливого обгрунтування, - чому саме при наявності нормативно- правового акту, який мав вищу юридичну силу, відповідач керувався листом, який має рекомендаційний, інформаційний характер, відповідачем не надано.

Із наведеного вбачається, що позивачу, з урахуванням вищезазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» перерахунок пенсії повинен бути проведений із показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за 2009р., що передує року перерахунку пенсії (перерахунок проведений у 2010р., йому передував 2009р.).

Відповідач в своїх запереченнях вказує, що визнання Конституційним Судом України неконституційними положення, зокрема п.35 розділу П Закону України «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» породжує неузгодженості щодо застосування норм законів, які згідно з цим Законом України були виключені або до яких вносились зміни. На думку відповідача, «відсутність на сьогоднішній день усталеної практики застосування норм законодавчих актів, до яких вносились зміни або які визнавались такими, що втратили чинність, нормами, які згодом були визнані неконституційними, обумовлює необхідність їх законодавчого врегулювання Верховною Радою України» (дослівно).

Такі доводи відповідача є безпідставними та помилковими, оскільки він не має права давати оцінку актам вищого судового органу держави - Конституційного Суду України. Він, як державний орган, суб'єкт владних повноважень, зобов'язаний їх беззаперечно виконувати і в жодному разі не піддавати сумніву.

Відповідно до ч.З, ч.4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Крім того, статтею 22 Конституції України також передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З цих же міркувань виходив Верховний Суд України, ухвалюючи Рішення №10- рп/2008р., зокрема в п.5.4 якого було встановлено, що "Законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони".

22.05.2008р. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано неконституційними, в тому числі і п.п.10 п.35 розділу П даного Закону.

Крім того, згідно з абзацом 7 п.2 Розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Розділ П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діє по 31.12.2008р.

Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими.

Враховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р., яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції, положення абзацу 3 ч. 1 ст.40, абзац 4 ч.2 ст. 40 та ч._ 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнано неконституційними, а також визначено правову позицію Конституційного Суду України, яка полягає в тому, що законом про державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина, суд вважає, що вимога позивача ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача зробити їй перерахунок пенсії як працюючому пенсіонерові відповідно до вимог ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пп.З п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009р., починаючи з 01.09.2010р. підлягає задоволенню.

З наведених підстав підлягає задоводенню вимога позивача щодо визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача щодо застосування у 2010р. при перерахунку поновленої раніше призначеної пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає або сплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України '"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Ст.46 Конституції України вказує на те, що пенсії є основним джерелом існування і мають забезпечувати належний рівень життя громадян.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Протиправність дій відповідача судом встановлено, тому з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень (відповідача) суд дійшов висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (2009р.), який становить 1650.43грн., починаючи з 01.09.2010р.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивачем документально підтверджено сплату судового збору в розмірі 03.40грн. (а.с.2), та витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 120грн. (а.с.11), всього розмір судових витрат складає 123.40грн.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46, 113, 152 Конституції України, ст. ст. 69, 73, 74 Закону України «Про Конституційний Суд України», Рішенням Конституційного Суду України №1- рп/2008 від 22.05.2008р., ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», ст.ст.2, 6, 9, 11, 17, 18, 87, 89, 90, 94, 158-164, 167, 183-2, 186, 186 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вільногірську Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок поновленої, раніше призначеної пенсії за вислугу років задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату поновленої, раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст.ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (2009р.), який становить 1650.43грн., починаючи з 01.09.2010р., визнавши незаконною бездіяльність відповідача стосовно нездійснення вказаного перерахунку у відповідності до зазначених норм законодавства.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету 123.40 грн. у відшкодування сплачених та документально підтверджених судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову подається до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд протягом 10-ти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 183-2 КАС України копію постанови не пізніше наступного дня надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням.

Суддя Р.А. Литвинова