Справа № 530/1120/17
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 530/1120/17
Провадження № 2-а/526/19/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Зіньківської міської ради, виконавчого комітету Зіньківської міської ради про оскарження рішень субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

у серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Зіньківської міської ради, виконавчого комітету Зіньківської міської ради про оскарження рішень субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, вказуючи, що відповідно до ордеру №53 серія МР від 13.08.2014 року виданого Зіньківською міською радою Полтавської області йому, як судді Зіньківського районного суду, було передано в користування службову квартиру, яка складається з трьох кімнат, площею 69,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Після отримання ордера сімя позивача у складі 4 чоловік, заселилася до квартири, де проживає на законних підставах до цього часу. 4 квітня 2017 року позивач звернувся із заявою до міського голови Зіньківської міської ради Полтавської області про виключення квартири із обліку службового житла та її подальшої приватизації. Рішенням виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 14.04.2017 р. №75 було вирішено звернутися до ТУ ДСА України в Полтавській області щодо зясування позиції відносно доцільності зняття статусу службового житла з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана за кошти міського бюджету, враховуючи клопотання ТУ ДСА в Полтавській області від 20.05.2013 року №04-925 та згідно ордеру № 53-МР від 13.08.2014 року, переданої в користування судді Зіньківського районного суду Полтавської області Демянченку Сергію Миколайовичу. Копію цього рішення Зіньківська міська рада Полтавської області направила 03.05.2017 року. Відповідь на звернення від 04.04.2017 Зіньківською міською радою Полтавської області датується 12.07.2017 року. Фактично, позивач отримав лист та копію рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 29.06.2017 року № 129 15.07.2017 року. У листі йшлося про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Зіньківською міською радою Полтавської області фактично не було надано відповіді на звернення, а лише реакція та посилання на лист ТУ ДСА України в Полтавській області. 17 липня 2017 року позивач повторно звернувся до Зіньківської міської ради Полтавської області щодо отримання належним чином завіреної копії рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. 18 липня 2017 року рішенням виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області №144 позивачу було відмовлено від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3. Вважає таке рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області протиправним, оскільки ним порушено його право на приватизацію житла визначеного Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII , а також право на звернення громадян відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР та Указу Президента України від 07.02.2008 року № 109/2008 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування». Вважає, що виконавчий комітет Зіньківської міської ради Полтавської області порушив чинне законодавство України, тому просить визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 18.07.2017 року № 144 «Про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2»; зобовязати Зіньківську міську раду Полтавської області зняти з обліку з статусу службового житла, квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яку відповідно до ордеру №53 серія МР від 13.08.2014 року виданого Зіньківською міською радою Полтавської області було передано для користування ОСОБА_2 для подальшої її приватизації, стягти з відповідачів судові витрати: суму сплаченого судового збору, витрати на правову допомогу і витрати повязані з прибуттям до суду.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що 11 років працює на посаді судді, з них 6 років у Зіньківському районному суді. До цього часу власного житла не має, був змушений винаймати квартири. У 2013 році Зіньківською міською радою за кошти місцевого бюджету було придбано службову квартиру для голови Зіньківського райсуду, ордер на яку було видано його сімї. Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, обслуговування якого здійснює ОСББ «Дружба». За час проживання він вніс значні кошти на капітальний ремонт як квартири, так і будинку, значні витрати передбачаються і в майбутньому. Міська рада не бере участі в утриманні належного їй житла, тому він звернувся до міського голови з заявою про зняття статусу службового житла з виділеної йому квартири, проте отримав відповідь про утримання від зняття статусу службового, яке розцінює як відмову. Невизначеність даного питання позбавляє його в подальшому приватизувати наявне житло, тому звернувся до суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що в 2012 році за клопотанням ТУ ДСА в Полтавській області було прийнято рішення придбати за кошти місцевого бюджету квартиру для голови суду та прокурора. В 2013 році квартира для голови суду була придбана та він вселився у житлове приміщення. Після звернення ОСОБА_2 про зняття статусу службової квартири для подальшої приватизації, міська рада звернулася до ТУ ДСА в Полтавській області щодо узгодження даного питання, однак не отримала конкретної відповіді. В звязку з нечіткою позицією ТУ ДСА було прийнято рішення утриматись від зняття статусу службового житла.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 31 січня 2006 року № 79/2006 ОСОБА_2 призначено суддею Великобагачанського районного суду Полтавської області строком на пять років. (а.с. 8)

ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 7 лютого 2011 року № 3048-VI ОСОБА_2 обрано на посаду судді безстроково.

Указом Президента України від 9 грудня 2011 року № 1113/2011 ОСОБА_2 переведено у межах пятирічного строку з Великобагачанського районного суду на роботу на посаді судді Зіньківського районного суду.

Наказом голови Великобагачанського районного суду від 14 березня 2011 року № 5ос ОСОБА_2 зараховано на посаду судді Великобагачанського районного суду безстроково з 17 лютого 2011 року.

Рішенням Вищої ради юстиції від 13 березня 2012 року № 341/0/15-12 ОСОБА_2 призначено на посаду голови Зіньківського районного суду строком на пять років, з 13 березня 2012 року по 12 березня 2017 року включно.

Рішенням зборів суддів Зіньківського районного суду від 15 квітня 2014 року № 1 ОСОБА_2 призначено на посаду голови Зіньківського районного суду строком на один рік, з 15 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року включно.

Рішенням зборів суддів Зіньківського районного суду від 21 квітня 2015 року № 2 обрано суддю Демянченка С.М. на адміністративну посаду голови Зіньківського районного суду строком на два роки, з 21 квітня 2015 року по 21 квітня 2017 року включно.

Рішенням зборів суддів Зіньківського районного суду від 24 квітня 2017 року № 2 суддю Демянченка С.М. обрано на адміністративну посаду голови Зіньківського районного суду строком на три роки, з 24 квітня 2017 року по 23 квітня 2020 року включно.

14 лютого 2014 року зареєстровано право власності територіальної громади міста Зінькова в особі Зіньківської міської ради на квартиру №11 в м. Зінькові по вул. Гагаріна, 21-в, загальною площею 69,4 кв.м..

13 серпня 2014 року рішенням виконавчого комітету Зіньківської міської ради № 188 надано службову квартиру № 11, яка знаходиться у м. Зінькові по вул. Гагаріна, 21-в, загальною площею 69,4 кв.м., яка складається з трьох кімнат, голові Зіньківського районного суду ОСОБА_2, сімя якого складається з чотирьох чоловік та видано ордер на службову квартиру на імя ОСОБА_2.(а.с. 17)

Цього ж дня ОСОБА_2 видано ордер на службове житлове приміщення № 53 серії МР - квартиру № 11, яка знаходиться у м. Зінькові по вул. Гагаріна, 21-в (а.с. 18)

4 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до міського голови Зіньківської міської ради Полтавської області з заявою про виключення квартири, яка була надана йому на підставі ордера №53 серія МР від 13.08.2014 р, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, із обліку службового житла та її подальшої приватизації.

Рішенням виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 14.04.17 р. №75 було вирішено звернутися до ТУ ДСА України в Полтавській області щодо зясування позиції відносно доцільності зняття статусу службового житла з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка була придбана за кошти міського бюджету.

22 травня 2017 року ТУ ДСА в Полтавській області повідомило міського голову про те, що вирішення даного питання знаходиться у його ж компетенції, так як квартира була придбана за кошти місцевого бюджету.

29 червня 2017 року виконавчий комітет Зіньківської міської ради, розглянувши лист ТУ ДСА в Полтавській області прийняв рішення утриматись від зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_4.

17 липня 2017 року ОСОБА_2 повторно звернувся до Зіньківської міської ради Полтавської області щодо отримання належним чином завіреної копії рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 18.07.2017 року №144 вирішено утриматися від зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_5.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 56 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення затверджених ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 № 37 відносяться судді Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищого спеціалізованого суду, апеляційного, місцевого суду, які потребують поліпшення житлових умов; члени Вищої ради правосуддя та Вищої кваліфікаційної комісії суддів; працівники Конституційного Суду України - керівники структурних підрозділів, їх заступники, головні консультанти, головні спеціалісти Секретаріату, радник Голови, наукові консультанти та помічники суддів; працівники апарату судів загальної юрисдикції, секретаріату Вищої ради правосуддя, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів, Державної судової адміністрації та її територіальних управлінь, Національної школи суддів на час виконання ними службових обов'язків.

Таким чином, Зіньківська міська рада правомірно надала службове житлове приміщення для голови Зіньківського районного суду, який на час звернення до Зіньківської міської ради пропрацював у системі правосуддя більше 10 років.

Як встановлено в процесі розгляду справи, участі в утриманні службового житла, міська рада, як власник не брала.

Поміж тим, з довідки ОСББ «Дружба» вбачається, що ОСОБА_2 вніс 1200 грн. на проведення ремонтних робіт в будинку. Також є нагальною заміна чотирьох вікон у квартирі.

Главою 3 ЖК Української РСР визначено порядок користування службовими жилими приміщеннями.

Положенням про службове житло, що затверджене рішенням 39 сесії Зіньківської міської ради від 13 грудня 2013 року визначено порядок користування службовими жилими приміщеннями. В розділі 4 вказано, що службове житло, яке придбано міською радою, може бути приватизовано відповідно до чинного законодавства України. Заборони зняття статусу службового житла дане Положення не містить.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

2) облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності;

б) делеговані повноваження:

5) облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням;

6) надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату;

7) здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності;

8) видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Таким чином, вирішення житлових питань віднесено до компетенції виконкому міської ради, яка зобовязана їх вирішувати у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Так, відповідно до частини 6 ст. 59 названого Закону виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Як вбачається з протоколів засідань виконкому Зіньківської міської ради від 14 квітня 2017 року, 29 червня 2017 року, 18 липня 2017 року питання зняття статусу службового житла зі спірної квартири виносилось на розгляд членів виконкому, однак його обговорення не відображено в протоколі, внаслідок чого не можливо визначитись з інформацією, яка надавалась доповідачем по даному питанню, хто приймав участь в його обговоренні та які пропозиції вносились. Разом з цим встановлено, що 18 липня 2017 року при розгляді звернення ОСОБА_2 за проект рішення, яке приймається як рішення виконавчого комітету проголосувало за 9 чоловік, проти та утримались - немає.

Виходячи з аналізу наданих сторонами доказів та наданих пояснень в судовому засіданні, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про зняття статусу службового житла з квартири не була розглянута по суті і по ній не було прийняте конкретне рішення, тому суд приходить до висновку, що фактично позивачу було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки статус службового житла зі спірної квартири не був знятий.

Ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає дії виконавчого комітету Зіньківської міської ради при розгляді заяви ОСОБА_2 протиправними, а рішення виконкому від 18.07.2017 таким, що не відповідає законам України, тому його слід скасувати.

Розглядаючи позовні вимоги в частині зняття статусу службового житла з квартири, в якій мешкає позивач, суд виходить з системного аналізу норм чинного законодавства та аналогії права.

Відповідно ст. 125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Згідно п. 35 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджених ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37 без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у пункті 34 цього Положення, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює суддею більше 11 років.

Судом також встановлено, що на протязі всього часу перебування на посаді судді, позивач не отримував іншого житла, окрім службового, для постійного проживання разом з членами сімї, право на приватизацію теж не використав.

Положенням про службове житло Зіньківської міської ради будь які особливості чи умови приватизації службового житла не передбачено, будь яких заборон Положення теж не містить.

Зіньківська міська рада, як власник спірного житла, ніякої участі в утриманні та капітальному ремонті квартири не приймає. Поміж тим позивач витрачає кошти як на утримання квартири в належному стані, так і на загальні потреби будинку, в якому знаходиться службова квартира.

Суд вважає, що позивач та члени його сімї мають право, гарантоване Конституцією України на забезпечення житлом для постійного проживання за рахунок коштів місцевого бюджету, яке можливо реалізувати шляхом виключення спірної квартири з числа службових без врахування черговості на отримання житла в загальному порядку.

Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що при розгляді справ суди зобов'язані застосовувати Європейську Конвенцію з прав людини та основоположних свобод, в тому числі для того щоб попередити порушення прав осіб, які гарантовані Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії.

В рішенні у справі «Беєлер проти Італії» від 5 січня 2000 року Європейський Суд зазначив, що поняття «майно» у статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що складають активи, можуть розглядатися, як право власності і, таким чином, як «майно» в цілях даного положення.

В справі «ОСОБА_5 Девелопмент ЛТД. та інші проти Ірландії» суд постановив, що ст. 1 може застосовуватися для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей у майбутньому.

Рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 визначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, позивач мав право на правомірні очікування щодо реалізації своїх житлових прав, гарантованих Конституцією та законами України.

У рішенні Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №21-1265а15 (яке є обовязковим для всіх судів в порядку ст.244-2 КАС України), Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним (що узгоджується з положеннями ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За наведених обставин, з метою повного захисту прав позивача та недопущення повторного звернення до суду, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог відповідно до положень ч.2 ст.11 КАС України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що квартира, наймачем якої є ОСОБА_2 та члени його сімї підлягає виключенню з числа службових шляхом погашення ордеру на службове житлове приміщення та видачі ордеру на квартиру в загальному порядку без дотримання черговості, який стане підставою для можливої подальшої приватизації житла.

Як зазначалося вище, вирішення питання про зняття статусу службового житла віднесено до компетенції виконавчого комітету Зіньківської міської ради, тому позовні вимоги до Зіньківської міської ради слід залишити без задоволення, як такі, що предявлені безпідставно.

Суд вважає, що позовні вимоги щодо зняття з обліку службового житла з метою подальшої приватизації слід також залишити без задоволення, оскільки дане питання є окремим етапом взаємодії сторін, спір по якому на даний час відсутній.

Суд вважає, що з виконкому Зіньківської міської ради слід стягти понесені позивачем судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в розмірі 640 грн. та витрат, повязаних з розглядом справи: витрати на прибуття до суду, що полягають у придбанні пального в сумі 829 грн.36 коп. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 8112,76 грн. (складання позовної заяви та час участі в судових засіданнях). При цьому суд виходить з того, що угода про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом була укладена лише 14 серпня 2017 року, тому інша правова допомога, надана захисником поза межами угоди, не враховується судом при відшкодуванні коштів на правову допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 26, 30, 47, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37, ст. 118, 119, 121, 125 ЖК України, ст. ст. 6, 8,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 8-11, ч.4 ст.70 ,71, 86, 87,94,98, 159, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_2 до Зіньківської міської ради, виконавчого комітету Зіньківської міської ради про оскарження рішень субєкта владних повноважень та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області щодо прийнятого рішення від 18.07.2017 року № 144 «Про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: вул. Гагаріна 21 ВАДРЕСА_6».

Скасувати рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області від 18.07.2017 року № 144 «Про утримання від зняття статусу службового житла щодо квартири, розташованої за адресою: вул. Гагаріна 21 ВАДРЕСА_6».

Зобовязати виконком Зіньківської міської ради Полтавської області зняти статус службового житла з квартири АДРЕСА_7 В в м. Зіньків Полтавської області, квартиронаймачем якої є голова Зіньківського районного суду ОСОБА_2 з сімєю в складі 4 осіб, відповідно до ордеру на службове житлове приміщення № 53 серії МР від 13.08.2014 року виданого виконавчим комітетом Зіньківської міської ради Полтавської області та видати ордер на цю ж квартиру ОСОБА_2 з сімєю в складі 4 осіб.

Стягти з виконкому Зіньківської міської ради на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн. та понесені ним судові витрати, повязані з розглядом даної справи в сумі 8112 грн.76 коп.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча Л. В. Максименко