Справа № 816/1245/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.Справа № 816/1245/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2017р. по справі № 816/1245/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області третя особа ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

31 липня 2017 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі по тексту - ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, відповідач), третя особа - ОСОБА_3, в якому просив суд :

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 22.06.2017 р. № 8355/6-17, про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області відповідно до клопотання від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 року по справі № 816/1245/17 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 22.06.2017 р. № 8355/6-17, про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (ідентифікаційний код 39767930) повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17 від 15.06.2017 р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру Полтавської області подати до суду звіт про виконання даної постанови в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 року по справі № 816/1245/17 скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що за інформацією відділу у Зіньківському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка, про яку зазначає позивач у своїй заяві від 14.06.2017 року, перебуває у користуванні іншої особи на підставі договору оренди землі, а отже, у відповідності до приписів ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, може бути передана у власність позивачеві лише після припинення права користування цією земельною ділянкою в порядку, встановленому законом. Вказує, що у погодженні ОСОБА_3, яке було додано позивачем до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не йдеться про припинення права користування земельною ділянкою з підстав, передбачених ст.141 ЗК України. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем цілком правомірно відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2017 року по справі № 816/1245/17 скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Зазначив, що позивачем при зверненні до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області було надані всі необхідні документи для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, у т.ч. графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та погодження на вилучення земельної ділянки ОСОБА_3, яка є орендарем земельної ділянки. Вказав, що лист відповідача від 22.06.2017 року № 8355/6-17 не містить підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, тобто, не ґрунтується на вимогах закону.

Позивач та третя особа в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що позивач та третя особа по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі позивача та третьої особи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17 від 15.06.2017 р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 29), до якої було додано копії паспорту, ідентифікаційного коду, документу, що засвідчує участь у антитерористичній операції, погодження на вилучення ОСОБА_4 (а.с. 17), а також графічні матеріали бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с. 30).

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 22.06.2017 р. № 8355/6-17 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів з посиланням на те, що за інформацією відділу у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_2, перебуває у користуванні на підставі договору оренди землі (а.с. 28).

Позивач, не погодившись із вказаною відмовою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, оформленої листом від 22.06.2017 р. № 8355/6-17, звернувся до суду з даним позовом про її оскарження, зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, та надати позивачеві дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області відповідно до клопотання від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 22.06.2017 р. № 8355/6-17 не містить підстав для відмови позивачеві в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, тобто не ґрунтується на вимогах закону, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання протиправною та скасування зазначеної відмови відповідача та зобов'язання ГУ Держгеокадастру повторно розглянути заяву позивача від 14.06.2017 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання ГУ Держгеокадастру в Полтавській області прийняти рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 від 14.06.2017 року та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача, а тому задоволенню не підлягає.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених статтею 267 КАС України підстав для встановлення судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 14.06.2017 р. (вхідний номер Я-13682/0/5-17 від 15.06.2017 р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 29).

Відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на те, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, перебуває у користуванні на підставі договору оренди землі (а.с.12, 28).

Колегія суддів вказує, що позивачем, на виконання приписів ч.6 ст.118 ЗК України, разом із заявою від 14.06.2017 року було надано погодження ОСОБА_3 від 08.06.2017 року, посвідчене секретарем Високівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 як користувач земельної ділянки площею 29,2000 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за межами населених пунктів на території Дейкалівської сільської ради, погоджується на вилучення земельної ділянки площею 2,00 га для безоплатної приватизації її учасником АТО ОСОБА_2 (а.с.17).

З наданих до матеріалів справи копій листа Відділу у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 29,2000 га державної форми власності знаходиться в оренді в ОСОБА_3 (а.с. 32-34),

Право оренди земельної ділянки за орендарем ОСОБА_3 зареєстровано 05.12.2015 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 49173103 від 05.12.2015 р. (а.с. 16).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції договір оренди землі від 26.11.2015 р. не розірвано (а.с. 13-15).

Таким чином, ОСОБА_3 на законних підставах є користувачем земельної ділянки площею 29,2000 га, на частину якої претендує позивач, та не заперечує проти вилучення частини земельної ділянки площею 2,00 га для передачі її у власність позивачеві, про що повідомляє в адресованій відповідачу заяві- погодженні.

З приводу доводів відповідача з посиланням на ч.5 ст. 116 ЗК України про те, що передача позивачу у власність земельної ділянки можлива лише після припинення права ОСОБА_3 на користування цією земельною ділянкою у встановленому законом порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як вірно вказано судом першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а не із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, що у розумінні ст.118, ч.5 ст.116, ст.186-1 ЗК України не потребує припинення права власності та користування земельною ділянкою ОСОБА_3, як передумови для отримання дозволу позивачем.

Тобто, твердження відповідача про наявність не припиненого у встановленому законом порядку права користування ОСОБА_3 спірною земельною ділянкою, як підстави для відмови, на даному етапі вирішення питання про безоплатну приватизацію позивачем земельної ділянки, є хибним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав перебування спірної земельної ділянки в користуванні іншої особи ОСОБА_3, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, оформлене листом від 22.06.2017 р. № 8355/6-17, у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Беручи до уваги протиправність даної відмови, колегія суддів вважає вірним також висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 14.06.2017 року (вхідний номер Я-13682/0/5-17 від 15.06.2017 р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за межами населених пунктів, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2017р. по справі № 816/1245/17 в частині задоволення позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 20.11.2017 р.