Справа № 816/1444/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р.Справа № 816/1444/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бондара В.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П. Цибук

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. по справі № 816/1444/17

за позовом Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Дочірнє підприємство "Хлібокомбінат"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Глобинське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 3-тя особа: Дочірнє підприємство "Хлібокомбінат", в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати повідомлення від 14.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене начальником Семенівського районного ВДВС ОСОБА_1, стосовно прийняття до виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-44443/09/1670 від 25.01.2010; зобов'язати Семенівський районний ВДВС прийняти до виконання виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-44443/09/1670 від 25.01.2010 та відкрити виконавче провадження.

В обгрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що у зв'язку з реорганізацією шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Глобинському районі та Семенівському районі утворено Глобинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків управлінь, що припиняються. Позивач вважає протиправним повідомлення відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки замінити сторону виконавчого провадження на правонаступника можливо лише після його відкриття.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017 року у задоволені адміністративного позову Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального т процесуального права, а саме: ч. 1 ст. 181 КАС України, ст.ст. 15, 26, 74 Закону України «Про виконавче провадження», з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Відповідач надав до суду заяву про розглял справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що листом від 10.08.2017 № 770/08-13 Глобинське об'єднане УПФУ звернулося до Семенівського районного ВДВС із заявою щодо повторного відкриття виконавчого провадження та стягнення з ДП "Хлібокомбінат" на користь Глобинського об'єднаного УПФУ боргу в розмірі 71286,26 грн за виконавчим листом Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2010 № 2а-44443/09/1670 /а.с. 9/.

14.08.2017 відповідачем прийнято повідомлення № 4618/1124-37 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с. 8/.

Позивач, не погоджуючись із прийняттям зазначеного повідомлення, звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що заява про примусове виконання виконавчого листа повинна бути подана саме стягувачем Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2010 Полтавський окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2а-44443/09/1670, у якому вказано: у графі "боржник" ДП "Хлібокомбінат"; у графі "стягувач" Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області /а.с. 10 зворотній бік/.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, відповідач, як на підставу такого повернення, зазначив пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, указав, що на стадії подачі виконавчого документа до виконання юридичною особою, яка за виконавчим документом не є стороною виконавчого провадження (стягувачем), відкриття виконавчого провадження не можливе.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Отже, заява про примусове виконання виконавчого листа повинна бути подана саме стягувачем Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області.

Враховуючи те, що відповідно до виконавчого листа, виданого 25.01.2010 Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 2а-44443/09/1670, стягувачем є Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції щодо правомірності відмови державного виконавця у прийнятті цього виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом, а отже позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлянають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підствердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного від 11.09.2017 року по справі № 816/1444/17 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.09.2017р. по справі № 816/1444/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017 р.