Справа № 804/1283/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 р. Справа № 804/1283/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" (далі- ТОВ «Корпорація «Агро-Союз», підприємство, платник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі-Криворізька північна ОДПІ, податковий орган, відповідач) із позовними вимогами щодо:
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» посилається на протиправність винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Так, позивач зазначає, що з аналізу п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України вбачається, що у Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (контролюючий орган за основним місцем обліку платника) не було підстав для проведення перевірки своєчасності та повноти сплати податків і зборів ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» відносно сплати орендної плати за земельну ділянку, розташовану у м.Кривий Ріг, де підприємство перебуває за неосновним місцем обліку у Криворізькій північній ОДПІ, яка б мала проводити таку перевірку й виносити відповідний акт. З огляду на наведене, позивач вважає, що при проведенні перевірки порушено порядок та процедуру складання акта перевірки, на підставі якого сформовано спірні податкові повідомлення-рішення, що підлягають скасуванню, як такі, що грунтуються на документі, складеному не на підставі та не в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Окрім того, позивач зауважує, що не вбачає причинно-наслідкового зв'язку між неподанням ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» податкової декларації по платі за землю за 2015 рік та заниженням, на думку перевіряючих, плати за земелю (стор. 99 акта перевірки), оскільки, як вважає позивач, це різні види порушень, які не пов'язані між собою.
Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення проти позову з проханням відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Позиція відповідача відображена у запереченнях на позов та аргументована правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, які винесно виключно на законних підставах згідно акта перевірки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №517/09-19-14-01/31761141 від 08.09.2016р., з урахуванням рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №8215/10-04-36-10-01-09 від 13.12.2016р., у зв'язку з порушенням ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» п. 49.2 ст. 49, п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України у вигляді неподання до Криворізької північної ОДПІ податкової декларації за 2015 рік за земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 21/1, та перебувала у користуванні платника, а також порушення п.п. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України у вигляді заниження плати за землю, що справляється у формі орендної плати за землю по Криворізькій міській раді за 2015 рік в сумі 41 095, 95 грн.
Представник позивача у судовому засіданні від 12.07.2017р. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, у судове засідання призначене на 12.07.2017р. не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, у судове засідання не з'явився, ухвалою суду від 12.07.2017р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу №804/1283/17 призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.
ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» є платником податків та зборів та перебуває на податковому обліку (за основним місцем обліку) у Державній податковій інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 29.11.2001р. за №2845.
За умовами даного договору (пункт 17) встановлено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється за актом приймання-передачі, який набуває чинності з дати державної реєстрації права оренди, яке поширюється на зазначену земельну ділянку.
У відповідності до положень (пункти 7, 8 та 10) договору №2015028 від 27.01.2015р., річна орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності Орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України з урахуванням рішення міської ради «Про ставки податку за земельні ділянки на території м.Кривого Рогу» №2088 від 26.06.2013р. Плата вноситься Орендарем на рахунок управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачуєтьсяза дні фактичного користування земельною ділянкою.
У пункті 14 договору №2015028 від 27.01.2015р. зазначено, що Орендар має самостійно обчислювати суму орендної плати щороку за станом на 1 січня та 20 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Згідно із наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №34290220 від 27.02.2015р. право оренди позивача вищезазначеної земельної ділянки згідно укладеного ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» із Криворізькою міською радою договору №2015028 від 27.01.2015р. було зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Маненко А.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.02.2015р.
На адресу ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» надійшла претензія орендодавця (Криворізька міська рада) щодо неналежного виконання умов договору оренди земельної ділянки (вих. №7/18-1025 від 28.12.2015р.), у якій зазначено, що за даними Криворізької північної ОДПІ підприємством порушено терміни внесення орендної плати згідно умов діючого договору оренди землі та Податкового кодексу України, у зв'язку з чим за ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» обліковується заборгованість по орендній платі за земельну ділянку (вул. Коломійцівська, 21/1, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область) під розміщення складського приміщення площею 0,1580 га у розмірі 20 770, 26 грн.
З огляду на отриману претензію позивачем внесено відповідні кошти на рахунок УК у Жовтневому районі м.Кривого Рогу, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №68 від 25.01.2016р. по сплаті орендної плати за землю за 2015 рік на суму 20 770, 26 грн.
У період з 22.07.2016р. по 01.09.2016р. фахівцями Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. відповідно до затвердженого плану перевірки.
В ході перевірки з питань дотримання підприємством вимог податкового законодавства стосовно плати за землю фахівцями Головного управління ДФС в Івано-Франківській області встановлено, що ТОВ «Агро-Союз» у відповідності до договору оренди №2015028 від 27.01.2015р. орендує у Криворізької міської ради земельну ділянку площею 0,158 га для обслуговування складського приміщення за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 21/1. Строк дії Договору оренди до 26.02.2020р.
Враховуючи рішення Криворізької міської ради №2088 від 26.03.2013р. та №2778 від 25.06.2014р., за думкою перевіряючих, річний розмір орендної плати у 2015 році складає 48 792, 38 грн. (1580 кв.м. х 3,05 х 2,5 х 1,35 х 3 = 48 792, 38 грн.), а місячна сума орендної плати становить 4066, 03 грн.
Так, в результаті перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем:
- п. 49.2 ст. 49, п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України у вигляді неподання до Криворізької північної ОДПІ податкової декларації за 2015 рік за земельну ділянку, яка розташована за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 21/1, та перебувала у користуванні платника;
-п.п. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269, п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270, п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України у вигляді заниження плати за землю, що справляється у формі орендної плати за землю по Криворізькій міській раді за 2015 рік в сумі 45 250, 98 грн. (в т.ч.: за січень 2015 р. - 524,65 грн., за лютий 2015р. - 4066,03 грн., за березнь 2015р. - 4066,03 грн., за квітень 2015р. - 4066,03 грн., за травень 2015р. - 4066,03 грн., за червень 2015р. - 4066,03 грн., за липень 2015р. - 4066,03 грн., за серпень 2015р. - 4066,03 грн., за вересень 2015р. - 4066,03 грн., за жовтень 2015р. - 4066,03 грн., за листопад 2015р. - 4066,03 грн., за грудень 2015р. - 4066,03 грн.).
На підставі акту перевірки Криворізькою північною ОДПІ сформовано:
Не погоджуючись з такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із скаргою (вих. №98 від 19.10.2016р.) на вищезазначені податкові повідомлення-рішення від 05.10.2016 року.
13.12.2016р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області прийняло рішення (вих. №8215/10/04-36-10-01-09), у якому даний контролюючий орган встановив, що Криворізька північна ОДПІ при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень під час розрахунку розміру орендної плати ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» за земельну ділянку було допущено, оскільки нарахування сум проведено, починаючи з дати укладання договору оренди (з 27.01.2015р.), замість дати державної реєстрації договору оренди у Єдиному державному реєстрі речових прав (26.02.2015р.), що, на думку Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, призвело до визначення грошового зобов'язання з орендної плати в сумі 45 250, 98 грн. (основний платіж), замість належної суми - 41 095, 95 грн. (435, 65 грн. (за лютий 2015р. - 4066,03:28х3)+4066,03 грн. х 10 місяців). Наведене також вплинуло на розрахунок суми штрафної санкції, яка повинна складати 10 273, 99 грн. (41 095,95 грн. х 25%).
Окрім того, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зауважило, що висновки податкового органу стосовно повторності вчинення ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» правопорушення в частині несвоєчасного подання платником податкової декларації з земельного податку юридичних осіб за 2015 рік є передчасними.
Враховуючи вищенаведене, рішенням №8215/10/04-36-10-01-09 від 13.12.2016р. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області скасувало оскаржувані ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» податкові повідомлення-рішення в частині невірно нарахованих платнику грошових зобов'язань, а саме:
Так, з урахуванням висновків, викладених в акті перевірки №517/09-19-14-01/31761141 від 08.09.2016р. та рішенні Головного управління ДФС у Дніпропетровській області «Про результати розгляду скарги» №8215/10/04-36-10-01-09 від 13.12.2016р. Криворізькою північною ОДПІ сформовано:
06.02.2017р. Державна фіскальна служба України прийняло рішення (вих. №2144/6/99-99-11-03-01-25), яким залишила скаргу ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» (за вих. №10 від 13.01.2017р.) - без розгляду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 67 Конституції України встановлено - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України ж передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним.
Відповідно до ст. 166 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 144 Конституції України рішення, прийняті органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території.
Граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, встановлено Законом України "Про оренду землі" та є обов'язковим при укладанні відповідних договорів.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 цього ж Закону орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
За статтями 125 і 126 Земельного кодексу України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно із п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України, встановлено обов'язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України - податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).
Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема: календарному місяцю протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця або календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (п. 49.18 ст.49 Податкового кодексу України).
Згідно з п.п.9.1.10 п. 9.1 ст.9 Податкового кодексу України - плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.
Згідно п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а згідно п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).
Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
За приписами п.п.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Підпунктом 14.1.73 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено поняття землекористувачів - як юридичних та фізичних осіб (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Згідно ст. 270 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим кодексом України.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (ст.286 Податкового кодексу України), а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (ст. 288.1 Податкового кодексу України).
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.2, п. 288.3, п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).
Згідно із п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
-не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;
-не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Згідно ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків га зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Згідно з підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.
Відповідно до пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проіедено. встановлюється у розмірі не більше З відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Згідно з пунктом 275.1 статті 275 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) встановлено ставки податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено, зокрема, для міста обласного значення з чисельністю населения від 500 до 1000 тисяч осіб-у розмірі 3.05 грн. за 1 кв.м. площі.
Згідно п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України - власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України - крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п.57.1. ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що окрім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
У відповідності до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, у разі якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
При цьому, у випадку якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, то вищенаведене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (п. 123.1 ст 123 Податкового кодексу України).
Як свідчать обставини справи (матеріали перевірки), між ТОВ «Корпорація «Агро Союз» та Криворізькою міською радою укладено договір від 27.01.2015 року № 2015028 оренди земельної ділянки. Відповідно до пункту 2 договору оренди, ТОВ "Корпорація "Агро Союз" передана земельна ділянка площею 0,158 (га) для розміщення існуючого складського приміщення за адресою: вул. Коломойцівеька 21/1, м. Кривий Ріг, кадастровий номер земельної ділянки 121000000:04:382:0023. Договір укладено на п'ять років (пункт 6 договору). Відповідно до пункту 7 договору річна орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем незалежно від результатів діяльності орендаря в трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом, з урахуванням рішення Криворізької міської ради від 26.03.2013 року №2088.
Слід зазначити, що нормативну грошову оцінку земельних ділянок м.Кривого Рогу визначено управлінням Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області починаючи з 01.01.2016 року.
Тобто у 2014-2015 роках нормативно грошову оцінку земельних ділянок у Криворізькому районі Дніпропетровської області не проведено.
Тому, з урахуванням приписів п.п. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, у даному випадку при визначенні суми грошового зобов'язання по платі за землю (орендна плата) має застосовуватись ставка, яка діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду (тобто у редакції станом на 31.12.2014р.), в якому планується застосування плати за землю.
Так, згідно із п.п. 1.1 рішення Криворізької міської ради "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" №2088 від 26.06.2013 року, ставки податку за земельні ділянки на території міста визначено відповідно до вимог пункту 275.1 статті 275 Податкового кодексу України, як для міста обласного значення з чисельністю населення від 500 до 1 000 тисяч осіб.
Слід зазначити, що рішенням Криворізької міської ради №2778 від 25.06.2014р. зміну до п.п. 1.1 рішення Криворізької міської ради від 26.06.2013 року № 2088 не вносились.
Отже, з урахуванням рішень Криворізької міської ради № 2088 від 26.03.2013 року та "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.06.2013 року № 2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу" та затвердження додатка до нього в новій редакції" №2778 від 25.06.2014 року, договору оренди № 2015028 від 27.01.2015 року. контролюючим органом розраховано річний розмір орендної плати позивача за землю за 2015 рік у розмірі 41 095, 95 грн. (435,65 гри. (за лютий 2015 року - 4 066,03: 28 х 3) + 4 066,03 грн. х 10 місяців), (місячна сума орендної плати - 4 066,03 грн.), та застосовано у відповідності до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України до платника штрафні санкції у розмірі 10 273, 99 грн. (41 095,95 грн. х 25%).
Так, як вбачається із матеріалів справи підставою для прийняття даного податкового повідомлення-рішення стало виявлення в ході проведення фахівцями Головного управління ДФС в Івано-Франківській області планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» порушення платником норм податкового законодавства, а саме:
-п. 49.2 ст. 49, п. 286.2, п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України у вигляді неподання підприємством податкової декларації з плати за землю за 2015 рік до Криворізької північної ОДПІ за користування земельною ділянкою за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 21/1 (договір оренди від 27.01.2015р.).
Слід зауважити, що факт не подання вищезазначеної податкової звітності позивачем не заперечується.
Згідно із п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).
Пунктами 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Згідно із приписами ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1 ст. 110 Податкового кодексу України).
Згідно із ст. 47 Податкового кодексу України, відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:
- юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.
Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить;
- фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом;
Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності передбачена статтею 120 Податкового кодексу України.
Згідно із п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Судом встановлено та не спростовано позивачем, що з моменту державної реєстрації договору оренди (від 26.02.2015р.) у ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» виник встановлений Податковим кодексом обо'язок, зокрема, щодо подачі відповідної податкової звітності з плати за землю у вигляді орендної плати за земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 21/1 та у 2015 році перебувала у користуванні платника на підставі договору оренди від 27.01.2015р., однак станом на момент проведення Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області дану звітність підприємством до контролюючого органу не подано.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції' України і діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених па контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушення прав і охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Позивачем не було надано належних та достатніх доказів щодо неправомірності та необґрунтованості оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень -задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова