Справа № 607/2961/17
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 Справа №607/2961/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа - ТОВ «БУЛАТ», про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15.08.1990 року по 20.10.2005 року він працював електрогазозварювальником. 30.06.2016 року позивач звернувся до відповідача з метою призначення йому пенсії в 55 років, однак період роботи на посаді електрогазозварника з 15.08.1990 року по 23.01.2005 року на ТДВ «Булат» не зараховані відповідачем до пільгового стажу. Позивач вважає відмову відповідача в призначенні пенсії по віку на пільгових умовах незаконною, тому просить суд визнати протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за три місці до дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 30 березня 2016 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити.

Представники відповідача Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Представник третьої особи ТОВ «БУЛАТ» в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечив.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили той факт, що на протязі 1990-2005 років вони працювали разом із позивачем ОСОБА_1 на Микулинецькому ливарно-механічному заводі, який згодом був перейменований на ТОВ «Булат». В той час позивач займав посаду газоелектрозварювальника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У трудовій книжці ОСОБА_1, серії НОМЕР_1 серед записів про трудову діяльність містяться наступні записи:

-15.08.1990 року позивач переведений електрогазозварювальником по ІІІ розряду дільці нестандартного обладнання з посади слюсаря на Микулинецькому ливарно-механічному заводі;

-24.01.2005 року позивач переведений електрозварювальником лужного зварювання сталеварного цеху.

Згідно довідки №1 від 17 січня 2017 року, виданої ТзДВ «Булат», ОСОБА_1 дійсно працював з 15.08.1990 року (наказ №155-к від 15.08.1990 року) по 20.10.2005 року (наказ 360-к від 20.10.2005 року) електрозварювальником Відкритого акціонерного товариства «Булат».

Як вбачається із довідки про реорганізацію ТДВ «Булат», підприємство засновано в 1954 році як Микулинецька машинно-тракторна станція, пізніше Микулинецьке відділення „Сільгосптехніка". З 1 квітня 1986 року наказом № 109-к 31 березня 1986 року перейменовано у Микулинецьке ремонтно-транспортне підприємство. З 1 листопада 1989 року наказом №80 від 3 листопада 1989 року перейменовано у Микулинецький ливарно-механічний завод, з 1 квітня 1996 року наказом № 1-к від 1 квітня 1996 року - у Відкрите акціонерне товариство „Булат", з 14 квітня 2011 року - у Публічне акціонерне товариство «Булат» наказом №1 від 14.04.2011 року, з 29.04.2014 року - у товариство з додатковою відповідальністю «Булат» згідно наказу №1 від 29.04.2014 року.

Як вбачається із протоколу засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсії, та рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №24 від 29 вересня 2016 року, комісія розглянула заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, яка була подана 30 червня 2016 року і зареєстрована під №192. За результатами розгляду прийнято комісія прийшла до висновку, що немає можливості зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.08.1990 року по 23.01.2005 рік до пільгового стажу, оскільки є розбіжність між записами в трудовій книжці та первинними документами (наказ на переведення, особова картка форми Т-2), також є невідповідність проатестованої посади заявника, тому комісія прийняла рішення: відмовити в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 ОСОБА_1 згідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 цього Закону, згідно з якою таким особам призначається пенсія на наступних умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.14 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», п. п. «б» п.16 розділу II Положення про порядок призначення та виплату державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним РМ СРСР - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

Згідно з Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Право електрозварників на пільгову пенсію передбачено розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та Розділом XXXIIІ Списку №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Суд вважає безпідставним твердження відповідача у письмових запереченнях про те, що відсутність даних про проведення атестації робочих місць не дає права позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що заявлений позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; скасування відмови Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області №24 від 29 вересня 2016 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язання Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту його звернення - з 30 червня 2016 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМУ від 16.01.2003 року за № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, ст.ст.6-11, 71, 104, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Скасувати відмову Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області №24 від 29 вересня 2016 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту його звернення - з 30 червня 2016 року.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із державного бюджету в користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору.

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову суду першої інстанції може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонним суд з дня проголошення постанови. Якщо постанову було ухвалено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, а також у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич