Справа № 431/2799/17
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткач О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року справа №431/2799/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року у справі № 431/2799/17 за позовом ОСОБА_2 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач, заявник) звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, управління) про визнання неправомірними дій управління щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок пенсії з 04 вересня 2014 року із врахуванням заробітку за період з 01 травня 1984 року по 30 квітня 1989 року, згідно довідки № 182 від 06 вересня 2014 року (а.с.3-7).

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року позов задоволений, визнано неправомірними дії Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_2 пенсії з урахуванням довідки № 182 від 06 вересня 2014 року, зобов'язано Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 04 вересня 2014 року, з врахуванням заробітку за період робот з 01 травня 1984 року до 30 квітня 1989 року, згідно довідки № 182 від 06 вересня 2014 року (а.с.41-42).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно п.2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера ним може надаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням в ній первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреса, за якою можна провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Разом із заявою про перерахунок пенсії позивачем була надана довідка про заробітну плату від 06 вересня 2014 року № 182, видана сільськогосподарським ТОВ «Зоря» за періоди роботи з травня 1984 року по квітень 1984 року. Проте, відповідач відмовив в прийнятті довідки й врахуванні її при нарахуванні пенсії позивачу, оскільки перевірити достовірність змісту довідки первинним документам немає можливості з підстав зазначення місцем її видання с. Городище Перевальського району Луганської області, що є непідконтрольною Україні територією (а.с.8).

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, з клопотанням про розгляд справи за їх присутності не звертались.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_2, 04 вересня 1954року народження, номер облікової картки НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідач, Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області, є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Управління Пенсійного фонду України та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Законом.

Позивач з 04 вересня 2014 року знаходиться на обліку у Старобільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію (а.с.8).

Позивач 23 травня 2017 року звернувся до управління із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 182 від 06 вересня 2014 року, яка видана сільськогосподарським ТОВ «Зоря» за періоди роботи з травня 1984 року по квітень 1984 року (а.с.8).

Рішенням управління від 31 травня 2017 року заявнику відмовлено у обчислені пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 182 від 06 вересня 2014 року, яка видана сільськогосподарським ТОВ «Зоря» за періоди роботи з травня 1984 року по квітень 1984 року, з підстав неможливості перевірити достовірність змісту довідки первинним документам оскільки місцем її видання зазначено - с. Городище Перевальського району Луганської області, що є непідконтрольною Україні територією (а.с.8).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийняття управлінням рішення про відмову у перерахунку пенсії, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) та іншими нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини.

Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії обчисляються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-66 цього Закону, які громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначений загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв в роботі та за періоди роботи починаючи з липня 2003 до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період, починаючи з 1 липня 2003 року за даними та персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а не працюючим до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

За статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що призначення пенсії і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

За вимогами пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З матеріалів справи вбачається, що записом в трудовій книжці позивача підтверджується, що позивач, у вищезазначений період з 1984 року до 1991 року працював у Городищенському птахорадгоспі, що узгоджується з відомостями, викладеними в довідці № 182 від 06 вересня 2014 року.

Крім того, згідно довідки № 185 від 08 вересня 2017 року Городищенський птахорадгосп ліквідований та замість нього створено КСП «Городіщенське» у 2000 році, яке реорганізоване у СТОВ «Заря» та є правонаступником Городищенського птахорадгоспу (а.с. 32).

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає право позивачу на перерахунок пенсі з урахуванням довідки про заробітну плату № 182 від 06 вересня 2014 рокуколегія суддів дійшла висновку, що неможливість відповідача здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у перерахунку призначеної пенсії, а саме, як зазначено в рішенні № 2238/02 від 31 травня 2017 року, з підстав неможливості перевірити достовірність змісту довідки первинним документам оскільки місцем її видання зазначено - с. Городище Перевальського району Луганської області, що є непідконтрольною Україні територією, не спростовує наявність у позивача періоду роботи з травня 1984 року по квітень 1984 року, що дає йому право на перерахунок пенсії з моменту її призначення, з 04 вересня 2014 року із врахуванням заробітку за період роботи позивача з 01 травня 1984 року до 30 квітня 1989 року згідно довідки № 182 від 06 вересня 2014 року, яка містить печатку України, засвідчена підписами посадових осіб, у довідці містяться обов'язкові відомості про розмір заробітку, про нарахування страхових внесків, підстава видачі - розрахунково-платіжні відомості.

Разом з тим, відповідно до довідки № 183 від 06 вересня 2014 року суми заробітної плати, які вказані в довідці № 182 від 06 вересня 2014 року відповідають первинним документам, що знаходяться на зберіганні в архіві СТОВ «Заря».

Таким чином, як зазначено судом першої інстанції, і з цим погоджується колегія суддів, дії відповідача щодо відмови позивачу у прийнятті довідки № 182 від 06 вересня 2014 року, яка видана сільськогосподарським ТОВ «Зоря», що дає підстави для перерахунку призначеної пенсії є незаконними, оскільки відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тобто положення зазначеного Закону не розповсюджується на вказану довідку.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року у справі № 431/2799/17 залишити без задоволення.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19 вересня 2017 року у справі № 431/2799/17за позовом ОСОБА_2 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_3