Справа № 826/13907/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом

Публічного акціонерного товариства «РВС Банк»

до

треті особи:

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

Національний банк України,

Антимонопольний комітет України

про

визнання частково незаконним та нечинним підпункт 2 пункту 5 постанови НКРЕКП № 615 від 28.04.2017 р. «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493»,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «РВС Банк» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Національний банк України, Антимонопольний комітет України про визнання частково незаконним та нечинним підпункт 2 пункту 5 постанови НКРЕКП № 615 від 28.04.2017 р. «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.11.2017 р. відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд справи.

Згідно відмітки служби діловодства, 06.11.2017 р. Окружний адміністративний суд м.Києва одержав від позивача клопотання про забезпечення адміністративного позову, в якому він просить зупинити дію окремих положень постанови НКРЕКП № 615 від 28.04.2017 року «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493», яким викладено в новій редакції главу 2 розділу VIII Кодексу ГТС, а саме підпункт 2 пункту 5 постанови НКРЕКП № 615 від 28.04.2017 року «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493», яким викладено в новій редакції главу 2 розділу VIII Кодексу ГТС, а саме таких положень: « 4. Замовник послуг транспортування має право надати фінансове забезпечення у вигляді банківської гарантії, виданої зареєстрованим в Україні банком або банком, зареєстрованим у країнах, що входять до Організації економічного співробітництва та розвитку (ОЕСР), при цьому повинні виконуватися нижчезазначені вимоги:

1) для банків, зареєстрованих у країнах, що входять до ОЕСР, діючий довгостроковий кредитний рейтинг повинен бути не менше ніж «А» для рейтингів, виданих компанією Standard & Poor’s чи Fitch ІВСА, та/або не менше ніж «А2» для рейтингів, виданих компанією Moody’s Investors Service;

2) для банків, зареєстрованих в Україні: такого банку є діючий національний довгостроковий кредитний рейтинг від міжнародних рейтингових агенцій Standard & Poor's, Fitch ІВСА або Moody's Investors Service, який не менше ніж:

«А (ukr) для рейтингів, підтверджених рейтинговою агенцією Fitch ІВСА, та/або

«A.ua» для рейтингів, підтверджених рейтинговою агенцією Moody's ІВСА, та/або «uaA» для рейтингів, підтверджених рейтинговою агенцією Standard & Poor's; або у такого банку: частка активів становить не менш ніж 0,5 % активів банківської системи України;

або контрольний пакет акцій (більше ніж 50 %) належить фінансовій або банківський установі (ам), яка(-і) має (-ють) діючий довгостроковий кредитний рейтинг не менш «А» для рейтингів, виданих компанією Standard & Poor's чи Fitch ІВСА, та/або не менш ніж «А2» для рейтингів, виданих компанією Moody's Investors Service, та зареєстрована в Україні або у країні, що входить до ОЕСР.

Не вважається належним фінансовим забезпеченням банківська гарантія, якщо:

1) співвідношення суми стабілізаційних кредитів та/або кредитів рефінансування, виданих Національним банком України банку, що надав таку гарантію, до розміру його статутного капіталу перевищує 50 %;

2) сума банківської гарантії перевищує 20 % від обсягу статутного капіталу банку, що надав таку гарантію;

3) до банку, що надав таку гарантію, або до власників його істотної участі, або до його пов'язаних осіб застосовано секторальні санкції іноземними державами-членами ОЕСР, Європейським Союзом чи Україною.

У разі зниження рейтингу банку (окрім визнання його неплатоспроможним), який відповідав зазначеним вище вимогам на день надання банківської гарантії, та у випадку, коли така банківська гарантія була раніше прийнята оператором газотранспортної системи, замовник послуг транспортування повинен надати іншу банківську гарантію, яка відповідає вимогам цього Кодексу, протягом одного календарного місяця. При цьому оператор газотранспортної системи протягом цього місяця не мас права відхиляти та/або анульовувати номінації замовника послуг транспортування в рамках такого фінансового забезпечення.

Банківські гарантії, видані банками, щодо яких Національним банком України прийнято рішення про віднесення до категорії проблемного або неплатоспроможного протягом строку дії відповідної банківської гарантії, не вважаються належним фінансовим забезпеченням.

Оператор газотранспортної системи не має права вимагати від замовника послуг транспортування будь-яких підтверджуючих документів для встановлення відповідності наданого ним фінансового забезпечення у вигляді банківської гарантії вищенаведеним критеріям.

Вивчивши клопотання про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що останнє не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.118 цього Кодексу).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову фактично обґрунтовано незгодою із підпунктом 2 пункту 5, прийнятої НКРЕКП постанови № 615 від 28.04.2017 р. «Про затвердження Змін до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493».

Водночас, із наведених позивачем у клопотанні обставин не вбачається очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу положень ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, а правомірність його прийняття підлягає дослідженню під час судового розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 117, 118 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко