Справа № 804/6698/17
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 р. Справа № 804/6698/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
при секретаріУсенко Д.Ю.
представників позивача представника відповідача представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_9 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-
18.10.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_9, з наступними позовними вимогами:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням ОСОБА_8 за заявою від 04.05.2017 року, зареєстрованою відповідачем 25.05.2017 року під вх. № Р-5294/0/5-17.
2. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням ОСОБА_8 за заявою від 04.05.2017 року, зареєстрованою відповідачем 25.05.2017 року під вх. № Р-5294/0/5-17.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства, проте в місячний термін Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області жодного рішення не прийняла, а тому використовуючи принцип мовчазної згоди ним було замовлено розроблення проекту з землеустрою, про що письмово було повідомлено відповідача.
Водночас, позивач вважає ухилення відповідача з надання або відмовою в наданні відповідного дозволу протиправним, а тому правильним способом захисту порушеного права буде саме зобов'язання органу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати необхідний дозвіл.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали пояснення відповідно до позовної заяви.
Представник відповідача проти позову заперечував, та зазначив, що лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 03.07.2017 року №Р-5294/0-3224/6-17 за своєю суттю є рішенням за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою і вказаний лист містить відмову з посиланням на Постанову Кабінету міністрів України від 07.06.17 року № 413. Отже, з боку відповідача факт бездіяльності відсутній.
До справи долучені заперечення на адміністративний позов з доданими до них документами.
Представники третьої особи в судовому засіданні надали свої пояснення та зазначили, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не доведені належними та допустимими доказами.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, зазначає наступне.
10.05.2017 року в Єдиному вікні із земельних питань для учасників АТО за вх. №7831 було зареєстровано клопотання ОСОБА_8 від 04.05.2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га, на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області.
До клопотання було додано копію паспорта заявника, копію ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, посвідчення учасника бойових дій, довіреність, копія паспорту та коду ІНН довіреної особи, згоду на збір персональних даних.
Вказане клопотання з доданими до нього документами були зареєстровані в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області 25.05.2017 року за вх. № Р-5294/0/5-17.
03.07.2017 року ОСОБА_8 уклав з ФОП ОСОБА_10 договір № 167-о на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, предметом якого є виконання робіт з розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га, що знаходиться на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області.
04.07.2017 року ОСОБА_8 за вх. №7976 подав до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заяву, що згідно ст. 118 Земельного кодексу України згідно принципу мовчазної згоди замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки у зв'язку з ненаданням Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області дозволу або вмотивованої відмови. До заяви було додано копію договору №167-о.
28.07.2017 року ОСОБА_8 через свого представника отримав в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області лист від 03.07.2017 року №Р-5294/0-3224/6-17.
У вказаному листі зазначено, що 07.06.17 Кабінет міністрів України Постановою № 413 «Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затвердив Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними та, що при розгляді графічних матеріалів, які були наявні в наданому пакеті документів, встановлено, що земельна ділянка не зарезервована для учасників АТО
Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Судом проаналізовано лист Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 03.07.17 №Р-5294/0-3224/6-17 та встановлено, що вказаний лист не містить в собі ані дозволу на розроблення проекту землеустрою, ані вмотивованої відмови у його наданні з посиланням на підстави, перелічені в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що у вказаному листі відповідач не прийняв жодного рішення, передбаченого абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, за його клопотанням від 04.05.2017 року.
Окремо суд звертає увагу на пояснення представника відповідача, що позивач є учасником антитерористичної операції та не може отримати земельну ділянку у зв'язку із Постановою Кабінету міністрів України від 07.06.17 року №413, а саме - розділу «Система організації процесу виконання Стратегії»
Відповідно до вказаного розділу єдине згадування учасників антитерористичної операції наведено в наступному контексті:
Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні - надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції.
Отже вказана Стратегія не містить в собі жодних застережень у наданні земельних ділянок учасникам антитерористичної операції, а навпаки встановлює додаткові гарантії такого надання.
Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідач не виконав свого обов'язку по реалізації своєї компетенції та безпідставно не визначився із тим, надавати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою або вмотивовано відмовити йому в цьому.
Таким чином, вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Водночас, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як того вимагає позивач в першій позовній вимогі, оскільки в межах місячного строку відповідач наділений повноваженнями самостійно визначитися зі своїм рішенням та видати дозвіл або відмовити в його наданні. Таким чином, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою суд зазначає наступне.
Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», в статті 1 дає визначення поняття принципу мовчазної згоди, а у статті 4-1 цього ж Закону визначає умови та порядок його реалізації.
Статтею 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Відповідно до частини 6 ст. 4-1 вказаного Закону, у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.
Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.
Відповідно абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачає, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не було прийнято відповідного рішення протягом 30 днів після надходження документів, за умови дії принципу «мовчазної згоди», суд вважає, що позивач мав повне право на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства.
При цьому суд зазначає, що адміністративний суд наділений дієвим важелем проти незаконних дій з боку представників влади України і здійснених ними в трактуванні дискреційних повноважень.
Виходячи з аналізу нормативно-правової бази та приймаючи до уваги конкретні обставини, встановлені по цій справі, застосування законодавцем принципу «мовчазної згоди» для суб'єкта владних повноважень, суд вважає, що зобов'язання судом відповідача вчинити зазначені дії не буде підміною повноважень, а способом відновлення порушених прав та інтересів позивача, законності та справедливості в цілому, як це дозволено суду, зокрема, Конституцією України.
Таким чином, керуючись принципом «мовчазної згоди», суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства.
Керуючись статями 2, 11, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за заявою від 04.05.2017 року, зареєстованою відповідачем 25.05.2017 року за вх. № Р-5294/0/5-17.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати ОСОБА_8 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за заявою від 04.05.2017 року зареєстрованою відповідачем 25.05.2017 року за вх. №Р-5294/0/5-17.
В іншій частині відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2017 року.

Суддя В.В. Горбалінський