Справа № 824/453/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2017 р. м. Київ К/800/2906/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Голяшкіна О.В. Шведа Е.Ю.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест»

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року

у справі №824/453/15-а

за позовом Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест»,

третя особа: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької

міської ради

про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року Державна фінансова інспекція у Чернівецькій області звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест», третя особа - Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, за результатами якої виявлено ряд фінансових порушень, які зафіксовані в акті ревізії від 06.08.2014 року № 06-40/79. У зв'язку із зазначеним, ДФІ на адресу Департаменту направлено вимоги про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, зокрема, щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості (різницю у вартості робіт) та проведення з ТОВ «Буковина-Екоінвест» претензійно - позовної роботи щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт на суму 197538,00 грн.

Враховуючи те, що Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів позивач просить суд стягнути із ТОВ «Буковина-Екоінвест» збитки, завдані міському бюджету.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест» збитки завдані міському бюджету в сумі 197538,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Державна фінансова інспекція у Чернівецькій області направила на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просила залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року - без змін.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору підряду № 1 на реконструкцію площі на розі вулиць Турецької - П.Сагайдачного в м. Чернівці від 05.01.2011р., укладеного між Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (замовник) та ТОВ «Буковина-Екоінвест» (підрядник), підрядник зобов'язується виконати відповідно до кошторисної документації та умов договору реконструкцію площі на розі вулиць Турецької - П.Сагайдачного в м. Чернівці.

Згідно умов договору від 05.01.2011 р. договірна ціна робіт є невід'ємною частиною Договору (Додаток № 1) і визначається на підставі кошторису, є динамічною в межах кошторисної вартості та складає 4043862 грн.

29.12.2011 р. між Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та ТОВ «Буковина-Екоінвест» укладено додатковий договір № 4 до договору підряду № 1 від 05.01.2011 р. на реконструкцію площі на розі вулиць Турецької - П.Сагайдачного в м. Чернівці. Відповідно до умов додаткового договору, враховуючи фактичне виконання робіт по об'єкту, сторони домовилися вважати договір підряду № 1 від 05.01.2011 р. виконаним у сумі 3751834,93 грн. з ПДВ. При цьому, сторони договору підтвердили відсутність будь-яких претензій одна до одної, а фінансові та юридичні зобов'язання між сторонами вважати виконаними.

Відповідно до п.1.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Чернівецькій області на II квартал 2014 року позивачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради за період з 01.09.2011 р. по 01.05.2014 р., за результатами якої складений Акт від 06.08.2014 року № 06-40/79.

Зокрема, в Акті №06-40/79 зазначено, що ДФІ проведено контрольні обміри виконаних робіт на об'єкті: «Реконструкція площі на розі вулиць Турецької - П.Сагайдачного в м. Чернівці», якими встановлено порушення п. 3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000., допущене ТОВ «Буковина-Екоінвест», яке полягало в наявності розбіжностей між обсягами зазначених в актах ф.№ КБ-2в та фактичними обсягами виконаних робіт на об'єкті будівництва, а саме: з розбирання та улаштування неінвентарних риштувань, скління металевих рам, облицювання стін гранітними плитами; улаштування підлоги гладкої або орнаментованої з полірованих плит гранітних, мурування великих вапнякових блоків, всього на загальну суму 197538,00 грн.

Позивачем на адресу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради направлено лист від 12.09.2014 р. № 24-06-15-15/6510 «Про усунення виявлених ревізією недоліків та порушень», в якому в т.ч. викладена вимога щодо зобов'язання забезпечити перерахування до загального фонду міському бюджету України доходів, отриманих із порушенням чинного законодавства в сумі 197538,00 грн.

Також визначено, що про вжиті заходи і виконання вказаних вимог підконтрольній установі до 20.10.2014 року необхідно надіслати Державній фінансовій інспекції у Чернівецькій області письмову інформацію, з копіями завірених первинних, розпорядчих та інших документів.

У зв'язку із невиконанням вимоги Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, Державна фінансова інспекція у Чернівецькій області звернулася до суду з позовом до ТОВ «Буковина-Екоінвест» про стягнення збитків.

Ухвалюючи рішення у цій справі суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як передбачено частиною третьою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень, за визначенням цього Кодексу, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу).

Із аналізу наведених процесуальних норм випливає, що для віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду визначальними є його публічно-правових характер та суб'єктний склад спірних правовідносин.

Пунктом 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У цьому випадку позов заявлено не до підконтрольної установи, щодо якої здійснено перевірку - Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, а до ТОВ «Буковина-Екоінвест».

Аналізуючи зміст позовних вимог та характер спірних правовідносин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про те, що вимоги органу державного фінансового контролю у цій справі заявлені з метою відшкодування збитків, завданих державі та підконтрольній установі внаслідок дій іншого суб'єкта господарювання. Так, заявник у позові вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Відшкодування шкоди є формою цивільно-правової відповідальності та інститутом цивільного права, а позивач, хоча і є суб'єктом владних повноважень, але у даних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій у відношенні відповідача.

Отже, питання відшкодування матеріальної шкоди (збитків), яка, на думку позивача, завдана державі діями юридичної особи (не суб'єкта владних повноважень та непідконтрольної позивачу організації), носить приватноправовий зміст, а тому не може розглядатись та вирішуватись у порядку адміністративного судочинства. Такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відтак, спірні правовідносини не підпадають під дію пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, адже позивач у цих правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій відносно відповідача.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що позовні вимоги Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області про стягнення з ТОВ «Буковина-Екоінвест» завданих збитків у вигляді грошових коштів підлягають розгляду в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Згідно норм частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За правилами пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що прийняті у справі рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 220, 222, 223, частиною 1 статті 228, статтями 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест» - задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2016 року у справі № 824/453/15-а - скасувати.

Провадження у справі № 824/453/15-а за позовом Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина-Екоінвест», третя особа - Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про відшкодування збитків - закрити.

Роз'яснити позивачеві право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді