Справа № 808/1531/17
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року ( 14 год. 00 хв. )Справа № 808/1531/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2017 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі третя особа, Фонд), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн.

- зобов'язати відповідача включити позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до третьої особи додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн., для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 30.05.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1531/17, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 15.06.2017.

Ухвалою суду від 15.06.2017 провадження у справі зупинене, на підставі п. 3 ч. 1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2017 по справі №826/15961/16.

23.10.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 23.10.2017 провадження у справі зупинене за клопотанням позивача до 09.11.2017.

09.11.2017 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не прибув, направив суду заяву (вх.№30817 від 09.11.2017) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має банківський рахунок у ПАТ Банк Михайлівський з вкладом в національній валюті. Вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України та відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк Михайлівський та здійснюються виплати вкладникам банку гарантованих сум за рахунок коштів Фонду. Разом з тим, позивача не включено до списків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. При зверненні до банка-агента позивач дізнався, що його не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по сумі залишку коштів на рахунку в розмірі 98605,20 грн., оскільки такі кошти були переведені на рахунок позивача за договором укладеним з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, який в силу положень ст.215 Цивільного кодексу України та п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є нікчемним правочином, а відповідно у позивача не виникло права на перераховані грошові кошти. Позивач вважає відмову відповідача у включенні його до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський протиправною та просить зобовязати його подати до Фонду відповідну додаткову інформацію та включити позивача до Переліку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення по справі (вх.№17076 від 14.06.2017), у відповідності до яких вказано, що законодавець визначив, що саме залучені банком кошти прирівнюються до вкладу, однак у даному спорі кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця, а відтак такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ Банк Михайлівський не має відношення до вкладу. Звертає увагу суду, що за результатами проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Михайлівський та 6 місяців після початку ліквідації Уповноваженою особою Фонду наказом №42/2 від 01.06.2016 затверджені висновки, які викладені в акті №2 від 01.06.2016. Комісією встановлено, що на дату укладання договорів та здійснення правочинів відносно Банку діяла постанова №917/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, затверджена правлінням НБУ 22.12.2015, відповідно до якої встановлені обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобовязань з кредитування, надані банком і клієнтам. Крім того, 27.04.2016 постановою правління НБУ №295/БТ внесені зміни в свою постанову №917/БТ, згідно із якими встановлені для ПАТ Банк Михайлівський обмеження в діяльності, в тому числі не здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобовязань з кредитування, що надані банкам і клієнтам. Пояснює, що під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 19.05.2016 Банк здійснив кредитну операцію на загальну суму 1 431 585 182,51 грн. шляхом укладення Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 з подальшим проведенням розрахунків за ним. Ураховуючи викладене, вважає, що договори відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та №1 від 19.05.2016 були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог НБУ та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п. 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вказує, що за рахунок коштів, що були зараховані на рахунок ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на підставі нікчемних правочинів, а саме Договорів відступлення прав вимоги №1805, №1 19.05.2016, тобто в день перерахування коштів, Товариство ініціювало повернення коштів по договорах позики фізичним особам. Також зазначено, що договір позики №980-015-000174354 від 12.01.2016 на суму 45000 грн. та договір позики №980-015-000205127 від 16.03.2016 на суму 51100 грн. є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр, які по своїй природі не є вкладами згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відтак гарантії Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб не поширюються на ситуацію з позивачем. З наведених підстав просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа у судове засідання також не прибула, в матеріалах справи містяться письмові пояснення по справі (вх.№17042 від 14.06.2017), в яких зазначено про розгляд справи без участі представника. За позицією третьої особи, у Фонду відсутній обовязок на відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1, оскільки грошові кошти за вкладами фізичних осіб у ПАТ Банк Михайлівський можуть відшкодовуватись виключно після отримання Фондом від Уповноваженої особи Фонду додаткової інформації про вкладника, як такого, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки у переданому Уповноваженою особою переліку інформація про позивача була відсутня, дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування. Таким чином, відповідно до приписів Закону у Фонду не виникло жодного обовязку перед позивачем, а тому і права позивача не могли бути порушені. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є клієнтом банку ПАТ «Банк Михайлівський». У цій установі на його імя відкритий рахунок: №6601. Залишок коштів на рахунку складає 98605,20 грн. (а.с.15).

12.01.2016 між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» (сторона-2) був укладений договір №980-015-000174354, згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених договором.

Сума переданих коштів склала 45000 грн., на строк не більше 182 дні з виплатою 26,5% річних на банківський рахунок сторони-1 № 6601 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.14).

16.03.2016 між ОСОБА_1 (сторона-1) та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» (сторона-2) був укладений договір №980-015-000205127 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів в кінці строку), згідно умов якого сторона-1 передає стороні-2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені договором, а сторона-2 зобовязується повернути кошти стороні-1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених договором.

Сума переданих коштів склала 51100 грн., на строк не більше 120 днів з виплатою 27% річних на банківський рахунок сторони-1 № 6601 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.12-13).

За умов вказаних договорів, 19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» позивачу було здійснено повернення сум у розмірі 45130,33 грн. та 53474,87 грн. на банківський рахунок № 6601 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с.47).

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку та рішення від 13.06.2016 № 991 Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ Банк Михайлівський (а.с.54-56).

Рішенням Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський (а.с.57).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ Банк Михайлівський", визначені статтями 37, 38, 47-52,52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_2 з 25.01.2017, (а.с.71).

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо включення його до переліку вкладників ПАТ Банк Михайлівський, які мають право на відшкодування гарантованої суми за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте згідно із відповіді від 22.12.2016 №ЗГ1/6423 ОСОБА_1 повідомлено, що переказ коштів (транзакція), здійснений на його рахунок, є нікчемним, а тому із посиланням на ст. ст. 26, 27, 37, 38, 48 Закону позивача не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів (а.с.17).

Крім того, на адресу позивача направлено повідомлення ПАТ Банк Михайлівський від 24.01.2017 №ЗГ1/6902 про нікчемність правочину, яким проінформовано, що перекази коштів (транзакція), здійснені ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр 19.05.2016: в сумі 45000 грн. з призначенням платежу Повернення коштів згідно з договором №980-015-000174354 від 12.01.2016 на рахунок позивача №6601; в сумі 130,33 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-015-000174354 від 12.01.2016 на рахунок №6601; в сумі 2374,87 грн. з призначенням платежу Оплата процентів по договору №980-015-000205127 від 16.03.2016 на рахунок позивача №6601; в сумі 51100 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-015-000205127 від 16.03.2016 на рахунок позивача №6601, що належить ОСОБА_1, є нікчемними (а.с.18).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.12 № 4452-VI (далі ОСОБА_3 №4452-VI).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст.2 Закону №4452-VI (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, субєктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону №4452-VI вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами ч. 1, 2 ст. 4 Закону №4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, кошти, які надійшли від ТОВ Інвестиційно - розрахунковий центр на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону є вкладом.

Згідно з ч.2 ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду наділена розпорядними повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Суд звертає увагу, що таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими ОСОБА_3 пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу.

Пунктами 7-9 ч. 3 ст.38 Закону №4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не було зазначено, яким чином перекази коштів, ініційовані ТОВ Інвестиційно - розрахунковий центр на користь позивача, мають відношення до підстав нікчемності, визначених законодавством. Тому, висновок щодо нікчемності не обґрунтований жодними доводами чи доказами.

Суд, зазначає, що жодна з підстав, вказаних у ст. 38 Закону №4452-VI не має відношення до правочинів, вчинених ПАТ Банк Михайлівський у правовідносинах з позивачем (зокрема, й стосовно зарахування коштів на його рахунок у банку).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 №9, при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Частиною 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Суд вважає за необхідне зазначити й про те, що відсутні підстави вважати правочин щодо перерахування коштів від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр на рахунок позивача в ПАТ Банк Михайлівський згідно з умовами договору позики нікчемним, оскільки укладені договори відступлення права вимоги стосуються відступлення права вимоги за кредитними договорами та за договорами купівлі-продажу цінних паперів, та не стосуються договорів позики, отже вчинення банком перерахування коштів за оплату договорів відступлення права вимоги не впливають на договори за якими ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр повинно повернути залучені кошти (а.с.59-65).

Також, відповідачами не доведено належними та допустимими доказами того, що ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр не мало достатніх власних коштів для здійснення повернення коштів своїм кредиторам-фізичним особам, також відповідачами не доведено, що кошти, повернені на рахунок позивача, являються коштами ПАТ Банк Михайлівський.

Суд зважає на те, що кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ від 23.05.2016 №14/БТ Про віднесення ПАТ Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних перебували на поточному рахунку позивача у ПАТ Банк Михайлівський.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ Банк Михайлівський, та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України прийнято ОСОБА_3 України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII (далі - ОСОБА_3 № 1736-VIII).

ОСОБА_3 №1736-VIII поширив свою дію на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк (ПАТ Банк Михайлівський), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом №4452-VI .

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників поширено гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

Положення припису п. 15 Прикінцевих Положень Закону №4452-VI, внесені Законом України № 1736-VIII, вступили в силу 19.11.2016, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Згідно з абз. 2 п. 15 Перехідних положень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом №1736-VIII розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою ст. 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Відтак у зв'язку із законодавчими змінами позивач прирівнюється до вкладника та має право на відшкодування за вкладом з моменту набрання законної сили Закону № 1736-VIII, але за окремою процедурою звернення до ПАТ "Банк Михайлівський" у формі подання заяви та необхідного пакету документів.

Із позовом позивач звернувся після прийняття вищевказаного Закону і предмет та підставу цього позову визначав ґрунтуючись на нормах Закону №4452-VI в редакції після 19.11.2016, коли ОСОБА_3 від 15.11.2016 № 1736-VIII набрав чинності.

Відтак, на думку суду, уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1280 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 26.05.2017 (а.с.4).

З огляду на викладене, суд присуджує понесені судові витрати за звернення з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду у розмірі 1280 грн. на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 165, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський ОСОБА_2 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до третьої особи додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 98605,93 грн., для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп. присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Запорізький окружний адміністративний суд апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В.Садовий