Справа № 234/13809/17
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/456/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чернобай А.О.,

при секретарі - Науменко А.Е.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП Хавілову Олександру Юрійовичу про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

15.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП Хавілову Олександру Юрійовичу про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтував тим, що 07.09.2017 року відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. На думку відповідача позивач на перехресті вул. Дружби - Ювілейна нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 д1 «Проїзд без зупинки заборонений». Вважає цю постанову незаконною і просить її скасувати, оскільки відсутні докази адміністративного правопорушення, позивач не порушував ПДР. Дорожнього знаку 2.2 д1 не має навіть у ПДР України. Позивач заявляв клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з необхідністю скористатися правовою допомогою, але у його клопотанні було відхилено. Хавілов О.Ю. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, але не ознайомив позивача з усіма його правами, передбаченими ст. 278-280 КУпАП, було порушено його право на захист. На підставі вищевказаного просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення БР № 013116 від 07.09.2017 року.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив позов задовольнити у повному обсязі, додатково суду пояснивши, що на відео, дослідженому у судовому засіданні, не вбачається який саме транспортний засіб не зупинився на знак 2.2 ПДР, оскільки не видно номерного знаку. Крім того, в ПДР України існує знак 2.2, а ні 2.2 д1, який нібито він порушив та який зазначено у постанові відповідачем. Крім того, права йому відповідачем були роз'яснені не повністю, а лише частково, було порушено його право на захист.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення по справі, згідно яких вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час патрулювання 07.09.2017 року відповідачем було виявлено порушення ПДР, а саме: о 06 год. 20 хв. в м. Краматорську на перехресті вул. Ювілейна та вул. Дружби, водій керуючи транспортним засобом GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 б ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Після чого даний автомобіль був зупинений та встановлено, що водієм був ОСОБА_1 Інспектор належним чином представився, пояснив причину зупинки та перевірки документів, позивачу були роз'яснені права та обов'язки, порядок та строки оскарження постанови та наслідки несплати штрафу. Факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було зафіксовано на камеру поліцейського АН 00025. Позивач ніяких клопотань під час розгляду справи не надавав. На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського № АН 00025 чітко видно як позивач, керуючи транспортним засобом GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_1, не виконує вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». За таких обставин, просить відмовити у позові.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд уважає за доцільне справу розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши надані документи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини по позову регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Як вбачається з, оглянутої у судовому засіданні, постанови БР № 013116 від 07.09.2017 року до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він 07.09.2017 року о 06 год. 20 хв. в м. Краматорську на перехресті вул. Ювілейна та вул. Дружби, керуючи транспортним засобом GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 д 1 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 б ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп - лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Згідно п. 8.4 б ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги. Дане правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні були відтворені матеріали відеофіксації правопорушення, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_3 порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Суд не бере до уваги твердження позивача в тій частині, що оскільки не видно номерний знак автомобіля, то неможливо стверджувати, що це був саме його автомобіль, оскільки із відеозапису вбачається, що відеозапис вівся безперервно, починаючи з моменту порушення позивачем вимог дорожнього знаку 2.2. до моменту зупинки цього ж транспортного засобу, та моменту коли інспектор підійшов до водія, який сидів за кермом, а саме: ОСОБА_1 Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги дорожнього знаку 2.2.

Однак, аналізуючи постанову БР № 013116, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП Хавіловим О.Ю., в судовому засіданні встановлено, що в постанові зазначено не виконання ОСОБА_1 вимоги дорожнього знаку 2.2 д1 «Проїзд без зупинки заборонено».

Згідно письмових заперечень відповідача по справі вбачається, щоо 06 год. 20 хв. в м. Краматорську на перехресті вул. Ювілейна та вул. Дружби, водій керуючи транспортним засобом GREAT WALL HOVER, номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 б ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в постанові БР № 013116 інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську Хавіловим О.Ю. не вірно зазначено які ж вимоги дорожнього знаку, передбачені ПДР України, не виконав позивач, тобто інспектором поліції не вірно зазначена суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Разом з цим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було заявлено клопотання про надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката та відкласти розгляд справи на іншу дату. Однак, інспектором Хавіловим О.Ю. вказане клопотання було проігноровано, чим позбавлено позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто фактично ОСОБА_1 був позбавлений права на захист.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 ст. 162 КАС України адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов'язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року законодавцем було внесено зміни до статті 258 КУпАП та викладено її в наступній редакції: «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Натомість Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 приймалось до моменту внесення відповідних змін в статтю 258 КУпАП та з урахуванням відсутності частини 2 статті 258 КУпАП, в якій було доповнено види правопорушень, які належать до компетенції Національної поліції та за якими постанови виносяться працівниками поліції на місці вчинення правопорушення, а не за місцем вчинення правопорушення.

Отже внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін (тобто вже після винесення рішення Конституційним судом України) суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою та інспектор поліції діяв в межах його повноважень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача, задоволенню не підлягають.

Відповідно до 89, 94 КАС України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 159- 164, КАС України, ст.7, 22, 293 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП Хавілову Олександру Юрійовичу про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову БР № 013116 від 07.09.2017 року, винесену інспектором роти № 2 УПП в м. Краматорську та Слов'янську ДПП Хавіловим Олександром Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., скасувати.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

Постанову ухвалено в нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя: