Справа № 808/3170/16
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2017-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 рокусправа № 808/3170/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:

- визнати протиправною відмову МВС України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до ч.6 ст.23 Закону України Про міліцію в редакції Закону України Про внесення змін до статті 23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції № 208-УІІІ від 13.02.2015 року;

- зобов'язати МВС України призначити ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції № 208-УІІІ від 13.02.2015 року в Порядку, визначеному Постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка повязана з виконанням службових обовязків, у відповідності до Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-VІІІ від 13.02.2015 року. Зобовязано Міністерство внутрішніх справ України () здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка повязана з виконанням службових обовязків, у відповідності до Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-VІІІ від 13.02.2015, у розмірі 234931 (двохсот тридцяти чотирьох тисяч девятисот тридцяти однієї) гривні. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (ОСОБА_2П.) підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач та його представник за довіреністю (ОСОБА_3Ю.) заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Треті сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 11.12.1984 року по 26.06.1997 року проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах пожежного 1-СДПУ Жовтневого району м. Запоріжжя, старшого пожежного, командира відділення, начальника караулу.

Під час проходження служби ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідками начальника протипожежної служби в зоні ліквідації наслідків аварії на АЕС від 12.08.1987 року, 12.09.1987 року, 12.10.1987 року, карточкою обліку місця та тривалості роботи на обєктах та території Чорнобильської АЕС, а також 30-кілометровій зоні, послужним списком ОСОБА_1, списком (випискою) на додаткові виплати особовому складу управління внутрішніх справ Запорізької області, які знаходились на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, поданням на заохочення щодо ОСОБА_1 (а.с.121-128).

Наказом УМВС України в Запорізькій області від 26.06.1997 року №130 о/с лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за ст. 63 п. «в» (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року. 26.11.2005 йому встановлено III групу інвалідності (60% ступень втрати працездатності) у звязку із виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.67).

12.08.2015 року позивачу встановлено II групу інвалідності (70% ступень втрати працездатності) у звязку із виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.18-19).

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Головного управління МВС України в Запорізькій області з заявами про виплату грошової допомоги у звязку з встановленням II групи інвалідності.

21.01.2016 року ГУ НП в Запорізькій області відмовило у виплаті одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2016 року у справі №335/2367/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ НП в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною відмову ГУ НП в Запорізькій області щодо не направлення матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобовязано ГУ НП в Запорізькій області направити до МВС України документи ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 (далі - Порядок №850). Постанова суду набрала законної сили 20.06.2016 року (а.с.9-11).

ГУ МВС України в Запорізькій області листом від 20.10.2016 року №102-14/12/01-2016, на виконання вимог постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до ДФОП МВС України направлено для розгляду матеріали на виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення ОСОБА_1 інвалідності.

Проте, 07.10.2016 року зазначені матеріали були повернуті Департаментом у звязку з невідповідністю вимогам Порядку №850 (а.с.82). Також Департамент фінансово-облікової політики МС України у листі від 07.10.2016 року №15/2-3781, яким повернуто матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 зазначив, що ці матеріали повернуті у звязку з невідповідністю вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. №850 (а.с.83).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка пов'язана з виконання службових обов'язків, відповідно до ст. 23 Закону України Про міліцію з урахуванням раніше виплаченої суми.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року визначено право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» в редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-VІІІ від 13.02.2015 року, яка набрала чинності 12.03.2015 року, передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Також Законом України від 13.02.2015 №208-VIII внесено зміни до ст. 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та викладено частину шосту статті 23 Закону України «Про міліцію» у вищезазначеній редакції.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджено постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року (далі Постанова № 850).

Відповідно до п. 2 Постанови № 850 встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Згідно п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900 від 23.12.2015, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно з п.8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

При цьому п.9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 червня 2016 року у справі №335/2367/16-а, яка набрала законної сили 20.06.2016 року, встановлено право позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Відповідно до приписів ч.2 ст.255 КАС України встановлено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Колегія суддів, враховуючи вищенаведене, доходить висновку щодо протиправності дії МВС України стосовно не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка повязана з виконанням службових обовязків, у відповідності до Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 у редакції Закону України «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» №208-VІІІ від 13.02.2015 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволеня.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року по справі № 808/3170/16 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак