Справа № 761/22862/15-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства «Київське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправною відмови Управління щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 і Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10;

- зобов'язання Відповідача призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 і Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, зарахувавши у пільговий стаж роботу і Шляхово-будівельному управлінні №26 тресту «Київшляхбуд №1», правонаступником якого є ПрАТ «Київське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» на посаді майстра прорабської дільниці №2 за період з 03.03.1986 року по 29.02.1996 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з дня звернення Позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме з 23.06.2015 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено - постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправним рішення Управління, викладене в листі від 03.07.2015 року № 10771/10 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 на пільгових умовах; зобов'язано Управління зарахувати ОСОБА_2 у пільговий стаж, стаж роботи на посаді майстра прорабської дільниці №2 в ПАТ «Київське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» (Шляхово-будівельному управлінні № 26 тресту «Київшляхбуд №1») за період з 03.03.1986 року по 29.02.1996 року; зобов'язано Управління призначити і здійснити виплату ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 23.06.2015 року.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 28.09.2017 року надійшла заява приватного акціонерного товариства «Київське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» (далі - Заявник, ПрАТ «КСБМУ №1») про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року, в якій останнє просило скасувати її, залишивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2015 року - без змін.

В обґрунтування своїх вимог Заявник зазначив, що зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 31.08.2017 року №20652/02 (а.с. 91) дізнався про те, що ОСОБА_2 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року було зараховано у пільговий стаж період роботи на посаді майстра прорабської дільниці №2 у ПАТ «КСБМУ №1» з 03.1986 року по 29.02.1996 року та призначено і виплачено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Зі змісту згаданого судового рішення, як вказує Заявник, останній дізнався про те, що підставою для зарахування пільгового стажу за згаданий період роботи були відомості, викладені у довідці ПрАТ «КСБМУ №1» від 20.10.2015 року №3. Разом з тим, Заявник наголошує на тому, що дана довідка є підробленою та підприємством не видавалася, що не було та не могло бути відомо суду апеляційної інстанції під час розгляду і вирішення справи, оскільки ПрАТ «КСБМУ №1» не було залучено до участі у справі, що унеможливлювало надати суду відповідні докази.

У судовому засіданні представник Заявника доводи заяви підтримав та просив її вимоги задовольнити повністю.

Представник Позивача наполягав на залишенні поданої заяви без задоволення з підстав, викладених у запереченні проти неї.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 247 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

«Істотність» обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

У розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 року № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Крім того, варто наголосити на тому, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При цьому, колегією суддів враховується, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Російської Федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об'єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, що бажає відміни судового рішення, повинна довести, що вона не мала можливості надати докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають значення для вирішення справи.

Як було зазначено вище, в якості нововиявлених обставин Заявник визначає те, що оскільки суду апеляційної інстанції не було на не могло бути відомо про підроблений характер довідки ПрАТ «КСБМУ №1» від 20.10.2015 року №3 про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_2, а Заявник не був взмозі їх надати, оскільки не був залучений до участі у справі, дані обставини є нововиявленими та свідчать про відсутність правових підстав для зарахування пільгового стажу періоду роботи на посаді майстра прорабської дільниці №2 у ПАТ «КСБМУ №1», а відтак і про наявність правових підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Проте, зазначені обставини, на які посилається Заявник, не є нововиявленими у розумінні вимог 245 КАС України з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові суду апеляційної інстанції від 08.12.2015 року зазначено, що доводи Відповідача стосовно того, що в трудовій книжці Позивача зазначено посаду-майстер прорабської дільниці, яка не відносилась до переліку в списку №2, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до уточнюючої довідки № 3 від 20.10.2015 позивач з 03.03.1986 по 01.03.1996 працювала на посаді майстра, що передбачена списком №2 код КП 2290000б-23419 та була зайнята повний робочий день (а.с. 19).

Обґрунтовуючи свої вимоги, Заявник наполягає на тому, що дана довідка ПрАТ «КСБМУ №1» не видавалася, а тому є підробленою.

Разом з тим, судовою колегією враховується, що на виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2017 року про залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без руху Заявником не було надано журнал реєстрації вихідної кореспонденції ПрАТ «КСБМУ №1» за жовтень 2015 року у зв'язку з його відсутністю.

Крім того, на виконання вимог даного рішення Заявником було надано копію заяви про вчинене кримінальне правопорушення, подану до Шевченківського районного управління ГУ НП у м. Києві 27.09.2017 року та зареєстровану за №18181 (а.с. 111). Однак, доказів набрання законної сили вироком суду, яким встановлено факт підроблення документів, зокрема, довідки від 20.10.2015 року №3, ПрАТ «КСБМУ №1» подано не було.

Таким чином, на переконання судової колегії, жодних доказів на підтвердження існування нововиявлених обставин Заявником надано не було.

Крім іншого, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що у матеріалах справи міститься судовий запит від 27.11.2015 року №02.3-13/8276, адресований генеральному директору ПАТ «КСБМУ №1», в якому Київський апеляційний адміністративний суд просив повідомити, яку фактично роботу та на якій посаді, віднесеній до списку №2 (згідно постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162) у період з 86 по 96 рік виконувала ОСОБА_2, та з яких підстав в зазначений період не проводилася атестація її робочого місця (а.с. 74). Даний судовий запит було отримано уповноваженою особою Заявника 30.11.2015 року (а.с. 75). Однак, на його виконання жодної відповіді від ПрАТ «КСБМУ №1» до суду не надходило.

Тобто, обставини, на які посилається Заявник, були досліджені судом апеляційної інстанції та були враховані останнім при ухваленні судового рішення, у тому числі щодо можливості зарахування до пільгового стажу Позивача періоду роботи на посаді майстра прорабської дільниці №2 у ПАТ «КСБМУ №1».

Поряд з викладеним судовою колегією враховується, що до своїх заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_2 було надано копію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.02.2015 року, у справі №752/19186/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КСБМУ №1», яким задоволено позовні вимоги останньої та зобов'язано відповідача на підставі підтверджуючих документів видати уточнюючу (пільгову) довідку про підтвердження періоду роботи з 03.03.1986 року по 29.02.1996 року на посаді майстра в шляхово-будівельному управління ТУ « 26 тресту «Київшляхбуд №1» з шкідливими та важкими умовами праці, що передбачено пунктом «б», позиція 419 «Майстри будівельних і монтажних робіт», розділу XXVII «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об'єктів», списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, за формою згідно додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Відтак, з матеріалів справи вбачається, що видача довідки, існування якої заперечує Заявник, здійснена на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

Як вже було зазначено вище, нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Водночас, оскільки матеріалами справи підтверджується обізнаність Заявника про дослідження судом апеляційної інстанції обставин, які ПрАТ «КСБМУ №1» вважає нововиявленими, а жодних доказів на підтвердження існування таких обставин надано не було, судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку має місце надання до суду інформації, яка повинна була бути надана Заявником на відповідний судовий запит від 27.11.2015 року, а тому наведені обставини не можуть вважатися нововиявленими у розумінні приписів КАС України, адже ними не підтверджується факт того, що про дані обставини Заявнику не були та не могли бути відомо під час судового розгляду справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 211 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, вважаючи, що Київським апеляційним адміністративним судом при ухваленні постанови від 08.12.2015 року не було повно та всебічно досліджені всі обставини справи, а також не враховано необхідність залучення до участі у справі ПрАТ «КМБМУ №1», Заявник не позбавлений права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ПрАТ «КСБМУ №1» про перегляд постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 року за нововиявленими обставинами необхідно відмовити, оскільки правові підстави для такого перегляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 206, 245, 249, 252, 253 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву приватного акціонерного товариства «Київське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко