Справа № 817/909/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"14" листопада 2017 р. Справа № 817/909/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "08" серпня 2017 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5М.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області), у якому просила визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 26 травня 2017 року на суму 17 000 гривень та податкове повідомлення-рішення № від 26 травня 2017 року на суму 2 923,22 гривень штрафних санкцій, винесені Головним управлінням державної фіскальної служби у Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_5 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 22.07.2016 року та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м.Рівному з 22.07.2016 року. Згідно з реєстраційними даними основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 визначено: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

16.11.2016 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області позивачу видано ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями № 40 від 07.11.2016 року, місце здійснення діяльності: м.Рівне, вул.С.Бандери,12 а, магазин "АВС маркет" (а.с. 42).

На підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі ПК України), наказу про проведення фактичної перевірки № 366 від 21.04.2017 року (а.с.19) та відповідно до направлень на перевірку від 24.07.017 року № 105 та № 106 (а.с.20-21) уповноваженими особами Головного управління ДФС у Рівненській області 27.04.2017 року проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_5 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Результати перевірки оформлені актом від 27.04.2017 року № 85/17-00-40/МЮ326405 (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення, зокрема:

статті 15-3, ст.15 ч.4 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів";

пункту 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг";

положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251;

Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв"

Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854;

пункту 226.9 ст.226 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки від 27.04.2017 року № 85/17-00-40/МЮ326405 Головним управлінням ДФС у Рівненській області були прийняті:

- рішення про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 року № НОМЕР_1 у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за реалізацію та зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, що є порушенням ч.4 ст.11 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України (а.с.7);

- податкове повідомлення-рішення від 26.05.2017 року № НОМЕР_2, яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 2 923,22 за ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, що є порушенням п.12 ст.3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с.8).

Не погодившись із зазначеними рішеннями податкового органу позивач оскаржила їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку що податковий орган при прийнятті оскаржених рішень діяв обгрунтовано, в порядку та у спосіб, що встановлені законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ч.4. ст.11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Зі змісту пунктів 12, 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 (далі - Правила) слідує, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'єми одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до пп.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документі суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п.226.5, п.226.6 ст.226 ПК України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Пунктом 226.3 ст.226 ПК України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення №1251).

Згідно з пунктом 5 Положення №1251 на кожну марку наносяться такі реквізити:

слова "УКРАЇНА", "ОСОБА_6 ПОДАТКУ", "ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ" (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається з початкових літер слів "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" - "АВ ЛГП", "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" - "АВ ВП", "алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)" - "АІ ЛГП", "алкоголь імпортний (виноробна продукція)" - "АІ ВП", "тютюн вітчизняний з фільтром" - "ТВ ЗФ", "тютюн вітчизняний без фільтра" - "ТВ БФ", "тютюн імпортний з фільтром" - "ТІ ЗФ", "тютюн імпортний без фільтра" - "ТІ БФ";

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску та сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п.226.9. ст.226.9 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством встановлено обовязковість дотримання усіх вимог до марки, які визначені Законом № 481/95-ВР, Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Тобто, будь-які відхилення від встановлених вимог щодо виготовлення, оформлення та розміщення акцизних марок на пляшках із алкогольними напоями дають підстави розцінювати відповідний товар як немаркований.

З матеріалів справи слідує, що як зазначено в акті фактичної перевірки, в магазині "АВС маркет" ревізорами зафіксовано порушення норм законодавства - зберігання та реалізацію алкогольних напоїв:

- горілка "Немірів" (11 пляшок) містила марки з індексом 13 та зазначення виробника ТзОВ "АВН Лімітед" (Вінницька область), - натомість індекс Вінницького регіону 02;

- горілка "Козацька рада" (7 пляшок) містила марки з індексом 13 та зазначення виробника ТОВ "Національна горілчана компанія" (Черкаська область), - натомість індекс Черкаського регіону 23.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані алкогольні напої вважаються немаркованими, оскільки вони марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, тобто наклеєні на них марки акцизного податку виробнику товарів не видавались.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності факту реалізації таких алкогольних напоїв, їх зберігання не за місцем реалізації та придбання позивачем для власного споживання, як такі, що не відповідають обставинам справи. При цьому враховує, що в акті перевірки зазначено, що обумовлені алкогольні напої знаходились в реалізації на торгових прилавках і на них відсутні супровідні обов'язкові документи; зазначено ціну реалізації: горілка "Немирів" 79,79 грн., горілка "Козацька рада" 72,99 грн. Позивачем підписано акт фактичної перевірки без будь-яких зауважень та заперечень. Одночасно, позивач у власноручно написаному поясненні до перевірки від 27.04.2017 ствердила, що горілку, вказану в акті, вона отримувала від невідомої людини (а.с.24).

Позивач заперечень на акт перевірки у встановленому порядку не подала, як і не висловлювала свою незгоду з встановленими перевіркою обставинами під час такої перевірки.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фактичні обставини справи, встановлені актом перевірки, є достовірними та підтверджені належними й допустимими доказами. Відсутність реалізації наведених алкогольних напоїв під час перевірки не спростовує факту виявленого порушення, оскільки такий товар знаходився безпосередньо на торгівельних прилавках, тобто був призначений для реалізації кінцевому споживачу.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР регулюються основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоровя громадян, а також посилення боротьби із незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Колегія суддів вважає, що оскаржене рішення про застосування фінансових санкцій від 26.05.2017 № НОМЕР_1 прийняте відповідачем обгрунтовано, з дотриманням вимог чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення.

Оцінюючи спірні правовідносини щодо застосування до ФОП ОСОБА_5 податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 № НОМЕР_2, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, зі змінами та доповненнями, передбачено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, що облік товарних запасів є бухгалтерською категорією, тому порядок ведення обліку товарних запасів здійснюється на підставі норм законодавства, що регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку. Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні тощо. Відповідно порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей. Облік надходження товару від постачальників здійснюється на підставі накладних, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, що засвідчують рух товарів та слугують підставою для їх оприбуткування у бухгалтерському та податковому обліку платника.

Відповідно до норм п.177.10 ст.177 ПК України фізичні особи-підприємці зобовязані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до ст.20 Закону № 265/95-ВР до субєктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із акту перевірки слідує, що на момент перевірки в магазині "АВС маркет" по місцю реалізації та зберігання алкогольних напоїв була відсутня книга обліку придбання товарів (робіт, послуг) та супровідні документи на товари, що перебували в реалізації (11 пляшок горілки "Немірів" 0,5 л та 8 пляшок "Козацька рада" 0,5 л), а отже саме такими діями позивачем порушено вимоги п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР, а тому колегія суддів вважає, що грошове зобов'язання до позивача застосоване податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2017 № з дотриманням норм чинного законодавства.

Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у том числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельної площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Таким чином, оскільки алкогольні напої, на які були відсутні облікові супровідні документи, зберігались на прилавках магазину, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що такі товари придбані для власного споживання.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "08" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" листопада 2017 р.

- ,