Справа № 805/2285/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року справа №805/2285/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Святодух О.Б., позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Кононенко І.Ю., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі № 805/2285/17-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про зобов'язання прийняти рішення про передачу в оренду земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (з урахуванням уточнень) про зобов'язання відповідача прийняти рішення про передачу позивачу в оренду строком на сім років земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 57, 50000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства (а.с. 4-8, 136-138).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі № 805/2285/17-а позовні вимоги задоволено. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 57,5000 га, ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності що перебувають у запасі, на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства (а.с. 153-155).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно наказу Головного управління Держземагенства у Донецькій області від 16 червня 2015 року № 522-СГ надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 62,0000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі в довгострокову оренду строком на 7 років для ведення фермерського господарства на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області за межами населених пунктів.

Проект землеустрою мав був розроблений та погоджений позивачем протягом року з дня прийняття наказу.

Відповідно до змін до ст. 134 Земельного кодексу України відповідачем листом від 02 червня 2016 року № Л-1507/0-1410/6-16 відмовлено у продовженні дії наказу.

Листом від 26 червня 2016 року позивачу повернуто наданий для погодження проект землеустрою на доопрацювання у зв'язку з наявними недоліками.

Наказ Головного управління Держземагенства у Донецькій області від 16 червня 2015 року № 522-СГ втратив чинність 16 червня 2016 року.

На підставі вищевикладеного, апелянт вважає, що підстави для зобов'язання управління затвердити проект землеустрою відсутні (а.с. 159-162).

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні наполягав на тому, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права та є такою, що не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, а постанову суду - скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно наказу Головного управління Держземагенства у Донецькій області від 16 червня 2015 року № 522-СГ надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 62,0000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі в довгострокову оренду строком на 7 років для ведення фермерського господарства на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області за межами населених пунктів, який втратив чинність 16 червня 2016 року.

14 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу) розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олескандрівського району Донецької області та передати в оренду строком на сім років земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 57,5000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства.

Головним управлінням було розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та листом № Л-2697/0-1675/6-16 від 29 червня 2016 року надано зауваження і повернуто проект на доопрацювання з наступних підстав: 1) в пояснювальній записці проекту землеустрою не відображена інформація щодо зменшення площі запроектованої до відведення земельної ділянки в порівнянні з наказом; 2) інформація щодо розглянутого проекту землеустрою у висновку відділу культури і туризму Олександрвської районної державної адміністрації потребує уточнення; 3) опис меж запроектованої до відведення земельної ділянки у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не в повній мірі відповідає розробленому проекту землеустрою і потребує уточнення; 4) термін дії наказу сплив 16 червня 2016 року; 5) згідно з викопіюванням з ґрунтової карти Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області (далі - викопіювання) запроектована до відведення земельна ділянка частково представлена чорноземами звичайними малогумусними, шифр агровиробничої групи - 60 л, тобто земельна ділянка, що проектується до відведення відноситься до особливо цінних земель. Таким чином, проект землеустрою відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" підлягає обов'язковій державній експертизі; 6)згідно з вказаним вище викопіюванням, запроектована до відведення земельна ділянка за складом угідь частково представлена сіножатями, що не відповідає розробленому проекту і потребує уточнення (а.с. 13-14)

Не погодившись з відмовою відповідача у затвердженні проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки, позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправної відмови із зазначених вище підстав 4, 5 та 6.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року № 805/4678/16-а адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмови у подовженні терміную дії наказу та у затвердженні проекту землеустрою задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу), розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, викладену у листі від 29 червня 2016 року № П-2697/0-1675/6-16, зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 14 червня 2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу), розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області та передачу в оренду строком на сім років земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 57,5000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, щодо перебувають у запасі, на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства разом з доданими до нього проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу), розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області та технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення (запасу) для ведення фермерського господарства, розташованих на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області (за межами населених пунктів) з урахуванням встановлених судом обставин. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Дана постанова набрала законної сили 5 травня 2017 року (а.с. 19-28).

ОСОБА_2 15 травня 2017 року повторно звернувся до відповідача з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу) розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області та передати в оренду строком на сім років земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 57,5000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства з урахуванням постанови суду від 24 березня 2017 року (а.с. 15).

Листом від 29 травня 2017 року з вихідним № Л-23445/0-1609/6-17 відповідач проект землеустрою повернув на доопрацювання, де зазначив, що зауваження, викладені у листі від 29 червня 2016 року № Л-2697/0-1675/6-16 усунені не в повному обсязі, а саме: 1) термін дії наказу від 16 червня 2015 року № 522-СГ сплив 16 червня 2016 року; 2) опис меж запроектованої до відведення земельної ділянки у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10 червня 2016 року № НВ-016 не в повній мірі відповідає розробленому проекту землеустрою і потребує уточнення (а.с. 16).

02 червня 2017 року позивач в черговий раз звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу) розташованих за межами населених пунктів Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області та передати в оренду строком на сім років земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 57,5000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства (а.с. 17).

Листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 16 червня 2017 року № Л-2830/0-1742/6-17 відповідач знову повертає проект на доопрацювання з тих самих підстав, які були викладені у листі від 29 травня 2017 року № Л-2345/0-1609/6-17 (а.с. 18).

25 липня 2017 року позивач знову звернувся до відповідача із аналогічною заявою про затвердження проекту землеустрою (а.с. 149). Листом від 8 серпня 2017 року за вихідним № Л-3824/0-2503/6-17 відповідач повертає проект землеустрою на доопрацювання з підстав, викладених в листах від 29 травня 2017 року та від 16 червня 2017 року, а саме термін дії наказу Головного управління від 16.06ю2015 року № 522-СГ « Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою гр. ОСОБА_2» сплив 16.06.2016 року. Також, згідно викопіювання з грунтової карти Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області , запроектована до відведення земельна ділянка за складом угідь частково представлена сіножатями, що не відповідає розробленому проекту і потребує уточнення (а.с. 150).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проігнорував обставини, встановлені постановою суду від 24 березня 2017 року ,щодо необґрунтованості підстав відмови відповідачем в затвердженні проекту землеустрою викладені в листах від 14.06.2016 року, від 15.05.2017 року, від 29.05.2017 року , від 16 .06.2017 року та від 08.08.2017 року.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року № 858-IV визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Статтею 4 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що суб'єктами землеустрою є: органи державної влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування; юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій; землевласники та землекористувачі.

Статтею 5 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що об'єктами землеустрою є: територія України; території адміністративно-територіальних одиниць або їх частин; території землеволодінь та землекористувань чи окремі земельні ділянки.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про землеустрій", регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Частиною 4 статті 122 Земельного Кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства,… подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Згідно частини 2 статті 123 Земельного Кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства врегульовано статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року № 973-IV (в редакції на час звернення позивача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду)

Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері аграрної політики.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Частиною 4 статті 123 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 186 ЗК України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до встановленого законодавством органу щодо отримання рішення про затвердження проекту землеустрою ділянки.

З листів Головного управління Держземагенства у Донецькій області № Л-2697/0-1675/6-16 від 29 червня 2016 року, від 29 травня 2017 року з вихідним № Л-23445/0-1609/6-17, від 16 червня 2017 року № Л-2830/0-1742/6-17, від 8 серпня 2017 року за вихідним № Л-3824/0-2503/6-17 вбачається, що заявнику відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та повернено його на доопрацювання, у зв'язку з певними недоліками (викладеними у листі № Л-2697/0-1675/6-16 від 29 червня 2016 року), які позивачем так і не були усунені.

З листів відповідача слідує, що у нього відсутні правові підстави щодо затвердження поданого проекту землеустрою, у зв'язку з чим проект землеустрою повертається.

За таких обставин, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області згідно вимог діючого законодавства (та на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2017 року) надало ОСОБА_2 вмотивовану відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення і.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач в адміністративному позові , які змінив 25.07.2017 року ( а.с.136-138) ,просив зобов'язати відповідача прийняти рішення про передачу позивачу в оренду строком на сім років земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 57, 50000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства.

Суд першої інстанції зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області прийняти рішення про передачу ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 57,5000 га, ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності що перебувають у запасі, на території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області для ведення фермерського господарства без врахування обставин,що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства не затверджений та повернутий для доопрацювання.

Як зазначив позивач в позові, орган виконавчої влади або місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження тільки погодженого проекту землеустрою .

Як вбачаться з матеріалів справи, та листа відповідача від 8 серпня 2017 року за вихідним № Л-3824/0-2503/6-17, позивачем не усунені недоліки щодо невідповідності запроектованої до відведення земельної ділянки за складом угідь частково представлена сіножатями даним викопіювання з грунтової карти Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області , що не відповідає розробленому проекту і потребує уточнення.

Суд апеляційної інстанції вважає прийняте судове рішення передчасним, оскільки спірні правовідносини між сторонами полягають в незатвердженні відповідачем проекту землеустрою, який є передумовою передачі земельної ділянки в оренду ,а не в відмові у передачі земельної ділянки в оренду, оскільки таке рішення відповідачем не приймалось и не розглядалось.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись статтями 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі № 805/2285/17-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про зобов'язання прийняти рішення про передачу в оренду земельної ділянки - відмовити.

Вступну та резолютивну частини постанови прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 15 листопада 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М.Міронова