Справа № 820/3504/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 листопада 2017 р. Справа № 820/3504/17

Харківський окружний адміністративний суд у колегіальному складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

суддів - Бідонька А.В., Заічко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача - Моісеєнко К.О.,

представника відповідачів - Іхнєнко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Куп'янський" до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «"М'ясокомбінат "Куп'янський", звернувся до суду з позовом до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної Cлужби України, в якому, з урахуванням заяви про виправлення описки резолютивної частини позову, просив суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України № 66313/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України №66242/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 13.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. 2. Визнати податкову накладну № 34 від 11.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 21 липня 2017 року. Визнати податкову накладну № 44 від 13.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 13 липня 2017 року.

Позивач вважає, що рішення податкових органів є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки не знайшли свого підтвердження щодо конкретних причин та правових підстав відмови у прийнятті та реєстрації даних податкових накладних. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та скасувати рішення Комісії ДФС України № 66313/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; скасувати рішення Комісії ДФС України № 66242/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 13.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зареєструвати податкову накладну № 34 від 11.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зареєструвати податкову накладну № 44 від 13.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві та наданих письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні та наданих письмових запереченнях (а.с. 91-93) проти позовних вимог заперечував, зазначивши зокрема, що платником не надані наступні документи: первинні документи щодо зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, сертифікати якості, документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Неподання таких пояснень/копій документів може стати причиною для прийняття Комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідно до Постанови КМУ «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових окладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 р. № 190.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що дії ДФС обґрунтовані, а рішення повністю відповідають вимогам діючого законодавства, а тому є законними, у зв'язку із чим в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Колегія суддів заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, встановила наступні обставини справи.

Матеріалами справи підтверджено, що 25 грудня 2015 року між позивачем та Куп'янською ОДПІ ДФС у Харківській області (назву змінено на Салтівську ОДПІ ДФС у Харківській області) було укладено договір № 251220151 про визнання електронних документів (надалі - Договір), предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Відповідно до квитанції № 2 реєстраційний номер даний договір було прийнято, укладено та дозволено прийом документів по е-шаіl. (а.с. 36-37).

Як вбачається з матеріалів справи підприємство позивача мало господарські взаємовідносини з ТОВ «РІКО» () та ПП «ДЕНВЕР» ().

Фінансово - господарські відносини ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янский» та ТОВ «РІКО» та ПП «ДЕНВЕР» документально оформлені згідно чинного законодавства.

Так, ТОВ «М'ЯСОКОМБІНАТ «КУП'ЯНСЬКИЙ» закуповувало живих свиней у «СВК по виробництву яловичини» за Договором поставки № 01 від 17.02.2017р. У приміщеннях, взятих в оренду від ТОВ «ПАМ», відбувався процес виготовлення продукції, в м'ясо- жировому цеху відбувається забій свиней, розподіл продукції, в ковбасному та консервному цехах виготовляється ковбасні вироби та різноманітні консерви. Підприємство позивача реалізовувало продукцію власного виробництва, згідно видам господарської діяльності: 10.11 виробництво м'яса; 10.13 виробництво м'ясних продуктів (ковбаси, консерви), 10.8 виробництво готової їжі та страв (котлети, пельмені); 10.3 переробки та консервування овочів і фруктів. Для виробничого процесу на підприємстві є достатня кількість власного кваліфікованого персоналу. Загальний обсяг реалізованої продукції за липень 2017р. без ПДВ склав 8896238 грн., залишки готової продукції на 01.07.2017р. складали 310092,90 грн. по б/р 25, та 3856538,17 грн. по б/р 26.

Як встановлено під час розгляду справи, 11.07.2017р., відповідно до Договору купівлі - продажу № 5 від 26.01.2016р. підприємством позивача була відвантажена продукція власного виробництва підприємству ТОВ «Р І КО» за видатковою накладною № 560 від 11.07.2017р. на суму 43823,39 грн., в т.ч. ПДВ 7303,90 грн., Посвідчення про якість № 149 від 11.07.2017. Відповідно до ПК за першою подією було складено податкову накладну № 34 від 11.07.2017р. на суму 43823,39 грн., в т.ч. ПДВ 7303,90 грн.. Вказану податкову накладну було відправлено на реєстрацію в ЄРПН 21.07.2017р. За результатами було отримано квитанцію № 1, реєстраційний номер , реєстрацію було зупинено, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. За результатами отриманої Квитанції № 1 до ДФС було надано Повідомлення № 1 від 24.07.2017р. за наслідками подання надійшла Квитанція № 1 24.07.2017р. А лише 11.08.2017р. в отриманій Квитанції № 2 зазначено про відмову в реєстрації ПН № 34 від 11.07.2017р. на суму 43823,39 грн., в т.ч. ПДВ - 7303,90 грн. Причина відмови не вказана.

Також 13.07.2017р., відповідно до Договору купівлі-продажу № 2 від 18.01.2016р. ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» була відвантажена продукція власного виробництва підприємству ПП «ДЕНВЕР» за видатковою накладною № 568 від 13.07.2017р. на суму 362808,00 грн., в т.ч. ПДВ 60468,00 грн., Посвідчення про якість № 258 від 13.07.2017. Відповідно до ПК за першою подією було складено податкову накладну № 44 від 13.07.2017р. на суму 362808,00 грн., в т.ч. ПДВ 60468,00 грн. Вказану податкову накладну було відправлено на реєстрацію в ЄРПН 21.07.2017р. За результатами було отримано квитанцію № 1, реєстраційний номер , реєстрацію було зупинено, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступенів ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПНАРК в ЄРПН. За результатами отриманої Квитанції № 1 до ДФС було надано Повідомлення № 2 від 26.07.2017р. за наслідками подання надійшла Квитанція № 1 26.07.2017р. А лише 11.08.2017р. в отриманій Квитанції № 2 зазначено про відмову в реєстрації ПН № 44 від 13.07.2017р. на суму 362808,00 грн., в т.р. ПДВ - 60468,00 грн. Причина відмови не вказана.

Судом встановлено, що фактичні обставини виконання умов договору призвели до фактичного руху активів на виконання укладеного правочину, який є дійсним, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень.

Отже, фактичне виконання умов договорів з ТОВ «Р І КО» () та ПП «ДЕНВЕР» () спричинило реальні зміни майнового стану ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський».

Таким чином, суд зазначає, що укладені правочини повністю відповідали вимогам чинного законодавства, були належним чином та повністю виконані сторонами. Всі фінансово - господарські відносини з ТОВ «РІКО» () та ПП «ДЕНВЕР» () документально оформлені згідно чинного законодавства, виконання договору проводилось фактично та підтверджено документально. В обліку відображено показники господарських операцій, які в дійсності відбулись.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Товариство та його контрагенти є окремими суб'єктами права, і за змістом Податкового кодексу України окремими платниками податків. На виконання вимог ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи, якими Товариство зафіксувало факти здійснення господарських операцій по вищезазначених договорах були складені під час фактичного здійснення господарських операцій. Події фактичного виконання договорів, що зазначені вище викликали реальні зміни в структурі активів і зобов'язань та власному капіталі Товариства. Підтвердженням фактичного виконання договорів та здійснення господарських операцій з контрагентами є первинні документи (договори, податкові накладні, акти приймання виконаних робіт, тощо), що оформлені безпосередньо під час фактичного здійснення господарських операцій, належним чином та на виконання вимог податкового законодавства України.

При виборі контрагентів-постачальників була дотримана процедура вибору щодо якості, ціни, умов доставки, тим самим зумовлена перевага у такому виборі відносно існуючих контрагентів.

Отже, надані первинні документи у повному обсязі підтверджують реальне виконання ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» умов договору купівлі- продажу № 5 від 26.01.2016р., укладеного з ТОВ «Р І КО» та договору купівлі-продажу № 2 від 18.01.2016р. укладеного з ПП «ДЕНВЕР».

Суд зазначає, що спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Судом встановлено, що 21 липня 2017 року ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПКУ було складено та направлено в електронному вигляді для реєстрації податкову накладну № 34 від 11.07.2017 року. Відповідно до квитанції № 1 від 21.07.2017 року реєстраційний номер , зазначена податкова накладна, була отримана, але розгляд документу зупинено, так як відповідно до п. 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація зупинена відповідає критеріям оцінки ступеню ризику, визначено пунктом 6 критеріїв оцінки ступенів ризику, достатніх для зупинення в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 0206,0209.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ««М'ясокомбінат «Куп'янський» 24.07.2017 року подав до податкового органу повідомлення № 1 від 24.07.2017, в якому зазначив, що до податкової накладної № 34 надається пакет документів в ПДФ форматі в кількості 7 штук.

За наслідками отримання контролюючим органом документів, ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» отримана квитанція № 1 від 24.07.2017 року, за змістом якої ДФС взяло час на обробку інформації, яка повинна була бути оброблена протягом п'яти робочих днів.

Між тим, 11.08.2017 року, з порушенням приписів діючого законодавства, а саме: передбаченого законодавством строку, ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» отримало квитанцію № 2 від 11.08.2017 року, з якої вбачається, що комісією ДФС України прийнято Рішення № 66313/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, відповідно до вимог п.201.10. ст.201 ПК України 13 липня 2017 року ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» складено та направлено в електронному вигляді для реєстрації податкову накладну № 44 від 13.07.2017 року. Відповідно до квитанції № 1 від 21.07.2017 року реєстраційний номер , зазначена вище податкова накладна була отримана, але розгляд документу зупинено, так як відповідно до п. 201.16 статті 201 ПКУ реєстрація зупинена відповідає критеріям оцінки ступеню ризику, визначено пунктом 6 критеріїв оцінки ступенів ризику, достатніх для зупинення в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 0206,0209.

Як встановлено під час розгляду справи, ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» 26.07.2017 року подав до податкового органу повідомлення № 2 від 26.07.2017, в якому зазначив, що до податкової накладної № 44 надається пакет документів в форматі ПДФ в кількості 12 штук.

За наслідками отримання зазначених документів, ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» отримана квитанція № 1 від 24.07.2017 року, із змісту якої вбачається, що податковий орган взяв час на обробку інформації. Надана документація повинна була оброблена протягом п'яти робочих днів.

Між тим, лише 11.08.2017 року, тобто із порушенням передбаченого законодавством терміну, ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» отримало квитанцію № 2 від 11.08.2017 року, із змісту якої вбачається, що комісією ДФС України прийнято Рішення № 66242/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 13.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" N 1246 від 29.12.2010, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку N 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку N 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд зазначає, що про неправомірність оскаржуваних рішень свідчить також наступне: Сертифікат відкритого ключа після укладання Договору про визнання електронних документів не змінювався. Після укладення Договору та на дату подання на реєстрацію вищезазначених податкових накладних ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» своєї податкової адреси чи реквізитів не змінював, що підтверджено даними ЄДРПОУ.

Колегією суду встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» зареєстровано як суб'єкт господарювання, місцезнаходження юридичної особи співпадає з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України не змінювалося.

Приписи Податкового Кодексу України (надалі ПК України) та вимоги Порядку підготовки та подання податкової звітності в електронному вигляді, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, підприємством дотримані повністю. Тобто документально підтверджено, що вимоги чинного законодавства України ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» не порушувались, а укладений 25 грудня 2015 року між позивачем та Куп'янською ОДПІ ДФС у Харківській області (Салтівською ОДПІ ДФС у Харківській області) договір № 251220151 про визнання електронних документів діє, не припинений та не розірваний.

Між тим, всупереч укладеному договору про визнання електронних документів з невідомих для підприємства причин засобами електронного зв'язку податкова звітність фактично не була прийнята.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008р. №233 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16.04.2008р. за №320/15011, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Інструкція), дія якої поширюється на Державну фіскальну службу України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Відповідно до п.2 Інструкції для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

При цьому, п.7.3, п.7.4 та п.7.5 Інструкції встановлювалось, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту). Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Згідно п.7.6 Інструкції якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Документально підтверджено, що у прийняті податкових накладних № 34 від 11.07.2017 року та № 44 від 13.07.2017 року відмовлено ТОВ «М'ясокомбінат «Куп'янський» на рівні Державної фіскальної служби України.

Відповідно до норм п.11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, до спірних податкових накладних запроваджена реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені ст. 201 ПК України.

На дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду (пункт 201.1 ст.201 ПК України).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна /розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні /розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Приписами п.9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 встановлений вичерпний перелік причин відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації а саме: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України 5)порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідачем по справі підставою для зупинення розгляду документів визначено критерії оцінки ступеню ризику, визначені пунктом 6 критеріїв оцінки ступенів ризику, достатніх для зупинення в реєстрації податкової накладної в ЄРПН: Обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТЗЕД 0206,0209. Але за наслідками отримання необхідних пакетів документів в ПДФ форматі, податковий орган без визначення конкретних причин та правових підстав прийняв Рішення № 66313/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та Рішення № 66242/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 13.07.2017 року.

Враховуючи наведене, оскаржувані рішення контролюючого органу є протиправними, оскільки не знайшли свого підтвердження щодо конкретних причин та правових підстав відмови у прийнятті та реєстрації даних податкових накладних.

Суд зазначає також, що абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» N 190 від 29.03.2017р. встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацем 2 Постанови N 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Проте, в рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «РІКО» та ПП «ДЕНВЕР», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних N 34 від 11.07.2017 та № 44 від 13.07.2017 року.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення ДФС України є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладною, у реєстрації яких було відмовлено, а тому вони є такими, що підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача вказав на те, що позовна вимога про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні N 34 від 11.07.2017 та № 44 від 13.07.2017 року, не підлягає задоволенню, оскільки питання реєстрації податкових накладних в реєстрі є дискреційною функцією фіскального органу.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача та зазначає, що реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 N 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 62 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну N 34 від 11.07.2017 та № 44 від 13.07.2017 року за датами їх подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням ст. 94 КАС України. Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного суду України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Куп'янський" до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України №66313/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 34 від 11.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України № 66242/38281687 від 11.08.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 44 від 13.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати податкову накладну № 34 від 11.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Куп'янський" такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 21 липня 2017 року.

Визнати податкову накладну № 44 від 13.07.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Куп'янський" такою, що прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її фактичного подання до реєстрації 13 липня 2017 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясокомбінат «Куп'янський» (вул. Дзержинського, буд. 60, м. Куп'янськ, Харківська область, 63702, ) судові витрати в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04655, ).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20 листопада 2017 року.

Головуючий суддя О.М. Шляхова

Судді А.В. Бідонько

О.В. Заічко