Справа № 309/1913/16а,2а/309/79/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року № 876/10152/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Закарпатській області ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Закарпатській області ОСОБА_4, яким просив скасувати постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2016 року № 158/1007 стосовно нього та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року позов задоволено частково: скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.05.2016 року № 158/1007 стосовно начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3; закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за закінченням строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова мотивована тим, що в оскарженій постанові відповідача взагалі не вказано яку саме статтю КУпАП порушив своїми діями позивач і яка передбачає його відповідальність, а тому суд дійшов висновку, що постанова є незаконною і її необхідно скасувати. Водночас суд зазначив,що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП, у грудні 2015 року, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУаАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Такі твердження позивач мотивує тим, що будівельні роботи виконувались за договором виконання реконструкції від 05.12.2014 року № 1211/01-500, укладеним між замовником Управлінням освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області та підрядником ТзОВ «ІМАС-Плюс», але на час укладання цього договору його з 17.11.2014 року до 06.04.2015 року було усунуто від виконання обовязків, а з 06.04.2015 року звільнено з посади. Отже, він не підписував договору і він не міг контролювати його виконання, зокрема, забезпечити дотримання норм законодавства у сфері містобудування до початку будівельних робіт. При цьому, виконання будівельних робіт було розпочато та завершено до моменту його поновлення на посаді. Також з метою наведення ладу на обєкті та для вирішення питання введення школи після реконструкції в експлуатацію ним самостійно було надіслано листа від 05.04.2016 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції України та зазначив про виявлені порушення в сфері містобудування. Крім того, згідно з п. 12.3 договору про виконання будівельних робіт саме підрядник зобовязаний отримувати самостійно за свій рахунок всі встановлені законодавством України погодження, ліцензії і дозволи, необхідні при виконанні будівельних робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, в періоді, коли виникли спірні правовідносини, ОСОБА_3 працював на посаді начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області.

05.05.2016 року головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_4 склав протокол щодо ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП, в якому вказано, що позивач допустив здійснення самочинного будівництва з реконструкції Монастирецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з переведенням частини приміщень під дошкільний навчальний заклад в с. Монастирець Хустського району Закарпатської області, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 34, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

25.05.2016 року головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_4 виніс постанову № 158/1007, якою закрив провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 1 ст. 38 КУпАП у звязку із закінченням двохмісячного строку накладання адміністративного стягнення. Постанова мотивована тим, що згідно з поясненнями ОСОБА_3 від 25.05.2016 року, актами виконаних будівельних робіт № 6 і № 7 за грудень 2015 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року, підписаними начальником відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3, подальші дії відносно обєкту будівництва з реконструкції Монастирецької ОСОБА_5 ступенів з переведенням частини приміщень під ДНЗ в с. Монастирець Хустського району Закарпатської області з січня 2016 року ОСОБА_3 не вчинялись, отже, двомісячний строк для накладання адміністративного стягнення сплив.

Щодо винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Як встановив суд, будівельні роботи з реконструкції Монастирецької ОСОБА_5 ступенів з переведенням частини приміщень під ДНЗ в с. Монастирець Хустського району Закарпатської області виконувались за договором виконання реконструкції від 05.12.2014 року № 1211/01-500, укладеним між Управлінням освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації Закарпатської області (замовник) і ТзОВ «ІМАС-Плюс» (підрядник). Представниками замовника у той час був начальник відділу молоді та спорту ОСОБА_6 та начальник відділу освіти ОСОБА_7

На час укладання цього Договору ОСОБА_3 з 17.11.2014 року по 06.04.2015 року було усунуто від виконання обовязків начальника управління освіти, молоді та спорту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, а з 06.04.2015 року його було звільнено з цієї посади. Однак 25.09.2015 року його було поновлено на вказаній посаді.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2016 року, інспектор будівельного нагляду ОСОБА_4, який склав цей протокол, вважав, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 96 КУпАП, якою встановлено відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів чи споруд. Такий висновок інспектор мотивував тим, що позивач порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 34, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 36 цього Закону право на виконання будівельних робіт на обєктах, що належать до I-III категорій складності, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт; реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації; виконувати будівельні роботи без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Як встановив суд, ОСОБА_3 як начальник відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області підписав довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року по зазначеній вище реконструкції на суму 93,09535 тис. грн. Факт виконання будівельних робіт саме в грудні 2015 року підтверджується актами № 6 та № 7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року, підписаними з боку замовника робіт ОСОБА_3 Однак, як встановив суд, такі роботи здійснювались без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Однак висновок суду першої інстанції про те, що здійснення будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є порушенням ОСОБА_3 як начальника відділу освіти Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, колегія суддів вважає помилковим, оскільки відповідно до п. 12.3 зазначеного вище договору від 05.12.2014 року № 1211/01-500 отримання всіх встановлених законодавством погоджень, ліцензій і дозволів,необхідних при виконанні будівельних робіт, було обовязком виконавця робіт, тобто ТзОВ «ІМАС-Плюс». Також відповідач не надав доказів, що такий обовязок позивача був передбачений його посадовими обовязками чи іншими розпорядчими документами районної адміністрації або нормами законодавства.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

За таких обставин, на думку колегії суддів, оскаржена постанова головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.05.2016 року № 158/1007 про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Щодо підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В свою чергу адміністративні суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Так, повноваженнями щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 96 КпАП України, як і закриття провадження у такій адміністративній справі, наділені виключно посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю в межах повноважень та порядку, встановленими КУпАП, а тому закриття судом першої інстанції провадження у справі про адміністративне правопорушення є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень, а суд може лише скасувати рішення відповідного субєкта владних повноважень або залишити його в силі.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що в цій частині справа не підсудна адміністративному суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 203, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року у справі № 309/1913/16-а скасувати в частині закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі в цій частині.

У решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10

Ухвала складена в повному обсязі 13.11.2017 року