Справа № 739/1593/17
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1593/17
Провадження № 2-а/739/46/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України (далі відповідач) про зобовязання здійснити перерахунок пенсії, призначеної йому з 05 червня 2010 року у розмірі 80% заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум, з включенням до розрахунку заробітної плати нарахованих та виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової допомоги, виплаченої у звязку з виходом на пенсію у розмірі 10 посадових окладів. Здійснити вказаний перерахунок просив з дня призначення пенсії, тобто з 05 червня 2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 05 червня 2010 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. У заробіток за останні 24 календарні місяці перед зверненням за призначенням пенсії, крім посадового окладу, рангу та надбавки за вислугу років, враховані відповідні премії, надбавки за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи. Водночас при обчисленні пенсії не було враховано виплачені йому суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та допомоги у розмірі 10 посадових окладів, виплаченої у звязку з виходом на пенсію, хоча на ці виплати мав нараховуватися єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

11 вересня 2017 року він звернувся до відповідача з приводу перерахунку пенсії з урахуванням вказаних вище виплат, однак в проведенні перерахунку пенсії йому було відмовлено. Вказану відмову вважає незаконною та просить зобовязати відповідача здійснити з моменту призначення пенсії відповідний перерахунок її розміру з урахуванням зазначених вище доплат.

Представником відповідача подано заперечення проти позову, з яких вбачається, що на думку відповідача позовні вимоги є необгрунтованими, підстави для здійснення перерахунку пенсії, яку отримує позивач, відсутні, оскільки визначення розміру вказаної пенсії було здійснено відповідно до законодавства України, яким не передбачено включення до заробітної плати при визначенні розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні висловився проти задоволення позову, посилаючись на доводи, викладені в запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 05 червня 2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, правонаступником якого є відповідач, позивачу, як державному службовцю, було призначено пенсію у розмірі 80 відсотків від його заробітної плати, визначеної за останні 24 календарних місяців перед зверненням за пенсією. При цьому для нарахування пенсії до складу заробітної плати не було включено сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які він отримував щорічно, сум індексації заробітної плати, хоча з цих виплат сплачувалися внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що визнано та не оспорюється сторонами у справі. Також до складу заробітної плати, яка враховується при визначенні розміру пенсії, не було включеної суму виплаченої позивачу вихідної допомоги у звязку з виходом на пенсію у розмірі 10 місячних посадових окладів, що становила 13 640 грн. 00 коп., на яку згідно довідки Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08 вересня 2017 року не нараховувався і не утримувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с. 15).

11 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням сум отримуваної щорічно матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, з яких сплачувалися внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також суми виплаченої вихідної допомоги, на яку відповідні внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не нараховувалися, додавши до заяви довідку про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 13-14). Листом від 13 вересня 2017 року №42/04/Р-11 позивачу було повідомлено про відмову у здійсненні перерахунку пенсії (а.с.16).

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини пятої статті 37 Закону України «Про державну службу» за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24 березня 1995 року (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-ХІІ визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною шостою статті 33 Закону №3723-ХІІ передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить, що положення Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР містять по відношенню до спірних правовідносин загальні норми, водночас в положеннях Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV та Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ містяться спеціальні норми, які визначають виплати (доходи), що враховуються при обчисленні пенсій, відповідно саме вони підлягають застосуванню до спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем.

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, зокрема суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, надбавки за високі досягнення у праці, а також суми доплат за ведення військового обліку, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Саме такі висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 14 травня 2013 року, винесеній за результатами розгляду справи №21-125а13 та від 04 березня 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №21-3а14, які відповідно до 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права.

З цих підстав суд відкидає доводи представника відповідача, викладені в запереченнях проти позову, щодо неврахування зазначених вище виплат при розрахунку пенсії позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», в редакції на день призначення, у розмірі 80% заробітної плати, з урахуванням нарахованих та виплачених позивачу сум щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за 24 календарних місяців роботи перед призначенням пенсії, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією. Відповідно в цій частині позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Водночас, позовні вимоги про зобовязання відповідача зарахувати до складу заробітної плати, з якої позивачу нараховано пенсію, виплачену останньому вихідну допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів, що становила 13 640 грн. 00 коп., суд вважає необґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду зясовано, що на вказану вихідну допомогу не нараховувався і не утримувався єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Отже, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо періоду, за який позивачу має бути здійснено перерахування отримуваної ним пенсії, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зясовано, нарахування позивачу пенсії без врахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати здійснено з 05 червня 2010 року. Постановою правління Пенсійного фонду України №15-1 від 04 вересня 2013 року було затверджено нову форму довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої включено графу «інші виплати», в якій мали зазначатися, зокрема, суми нарахованої індексації на заробітну плату та матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. При цьому позивач вказує, що лише у вересні 2017 року він дізнався, що зазначені вище виплати мали бути враховані при призначенні йому пенсії, але жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що раніше він не був і не міг бути обізнаний про порушення своїх прав відповідачем, не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України необхідно зобовязати здійснити перерахунок пенсії позивача, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», в редакції на день призначення, з урахуванням раніше здійснених виплат, з включенням до складу заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати не з часу призначення пенсії позивачу 05 червня 2010 року, а з 26 березня 2017 року, тобто за шість місяців, які передують зверненню позивача до адміністративного суду з позовом. Відповідно в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, позивач, який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не сплачував, оскільки від його сплати він звільнений при цьому позов підлягає задоволенню частково із зобовязанням відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за 6 місяців, хоча останній просив здійснити перерахунок його пенсії за 87 місяців, керуючись положеннями статті 94 КАС України суд приходить до висновку про необхідність стягнути в дохід держави з відповідача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 44 грн. 14 коп. (640 грн. 00 коп. х 6 / 87).

На підставі викладеного, керуючись статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», статтями 33, 37 Закону України «Про державну службу», статтями 1, 2 Закону України «Про оплату праці», статтею 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтею 66Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтями 11, 18, 71, 94, 158 - 163, 167, 186, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Новгород-Сіверське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», в редакції на день призначення, з 26 березня 2017 року у розмірі 80% заробітної плати, з урахуванням нарахованих та виплачених ОСОБА_1 сум щорічної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за 24 календарних місяців роботи перед призначенням пенсії, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 26 березня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в дохід держави судовий збір у розмірі 44 (сорок чотири) гривні 14 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова у повному обсязі складена 17 листопада 2017 року.