Справа № 2а-1602/10
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1602/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Луців-Шумської Н.Л.

при секретарі Тимкович С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним

позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про поновлення строку позовної давності, зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

28.10.2010р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому вона просить поновити пропущений строк для звернення до суду та зобов'язати відповідача нарахувати на її користь недоплачену

їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в розмірі 2733,30 гри. і за 9 місяців 2008 року в розмірі 866,70 грн.

Позивачка мотивує вимоги тим, що вона являється дитиною війни, а відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2006р. "дітям війни" повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога з 2006р. не виплачувалася в повному обсязі, а тому вона змушена звернутись до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила її позов

задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, покликаючись на письмові заперечення на позов, долучені до матеріалів справи.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, 06.05.1939р.н., надано статус «дитина війни» відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком, а мінімальний розмір пенсії за віком визначається згідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне 1 страхування».

Відповідно до ст. З вищезгаданого Закону державні соціальні гарантії дітям війни,

встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно -

правовими актами. Частиною 3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових

законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу

існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи

людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Проте Законами України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" та „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України "Про

Державний бюджет України на 2007 рік" та пп.2 п.41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" якими

обмежується дія ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей втни" Відтак з дня ухвалення Конституційним Судом України цих Рішень визнані неконституційними положення згаданих законів втратили чинність і з цього часу (з 9 липня 2007 р. та 22 травня 2008 р.) відновлено дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином діти війни отримали право на щомісячну надбавку до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача нарахувати щомісячну соціальну допомогу за період 2006 року, то такі не підлягають до задоволення, оскільки положення Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік», якими обмежувалася дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на предмет конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними визнані не були та своєї чинності не втратили.

Доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову. Потрібно також взяти до уваги те, що відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на нього зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України).

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів, суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створення в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачці, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача. Таким чином відповідний обов'язок з донарахування пенсії слід покласти на відповідача по справі.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відтак, вимоги позивача підлягають до часткового задоволення - в частині зобов'язання проведення донарахування і виплати пенсії з врахуванням підвищення на 3^ : мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007р. року по 31.12.07 p., з 22.05.08 р. по 31 12.2008 р. з врахуванням фактично виплачених сум.

Суд вважає, що встановлений статтею 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду позивачкою пропущений з поважних причин, оскільки про порушення своїх

прав вона дізналася із засобів масової інформації, після чого звернулася з позовом до суду. Відтак цей строк слід поновити.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 159, 160 ч. З, 161 КАС України, ст. 152 ч. 2 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп, суд, -

постановив:

Поновити строк звернення до суду.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова провести донарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з врахуванням підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", враховуючи мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та фактично виплачені суми.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2