Справа № 815/4752/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4752/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

Война А.А. (представник за довіреністю)

відповідач: Вісич Г.І. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним рішення від 10.08.2017р. (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій, зобов`язання вчинити певні дії,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій;

зобов`язати Комісію Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 р. (протокол № 8) йому протиправно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. На думку позивача, вказане рішення є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює порядок надання статусу учасника бойових дій, прийняте без врахування обставин та документів, що підтверджують виконання позивачем службових завдань у зоні проведення АТО, а відтак порушує право останнього на отримання статусу учасника бойових дій.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 49-50), в яких в обґрунтування правової позиції, з посиланням на ст.13 Закону України «»Про боротьбу з тероризмом» зазначено, що відсутні правові підстави для надання позивачу статусу учасника бойових дій, оскільки останній наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей не залучався, а перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 (с. Новосьоловка, Донецька область) у період з 26.11.2016р. по 30.12.2016р., де здійснював допомогу по відновленню матеріального обліку речової служби та перевірку стану справ тилу.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 до серпня 2017 року проходив службу на посаді начальника речової служби тилу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України № 534 (по особовому складу) від 09.08.2017р. позивача звільнено з військової служби у запас за п. «б» ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) (а.с. 12).

26.05.2017 р. (зареєстровано 27.05.2017р. (вх. № 253) позивачем начальнику тилу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України подано рапорт, в якому позивач, зазначивши, що згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 він знаходився у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 (с. Новосьоловка, Донецька область) у період з 26.11.2016р. по 30.12.2016р., просив клопотати перед вищестоящим командуванням розглянути документи щодо надання статусу учасника бойових дій, а в разі відмови, надати письмову відповідь (а.с. 9).

15.08.2017р. (вих. № 154/15/3/3058) позивачу повідомлено про те, що згідно п.4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, протоколом засідання Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій № 8 від 10.08.2017р. позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій (а.с. 10 ).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідний Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014р. (далі - Порядок № 413).

Згідно з п. 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Пунктом 5 Порядку № 413 визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія).

Згідно п.2 наказу Міністра оборони України № 200 від 07.05.2015 р. «Про затвердження Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та Інструкції про порядок видачі в Міністерстві оборони України посвідчень учасника бойових дій, нагрудних знаків Ветеран війни - учасник бойових дій та листів талонів на право одержання проїзних квитків з 50-відсотковою знижкою їх вартості» (далі - Положення № 200) утворено комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Міністерстві оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, військовій частині НОМЕР_3 та військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Згідно з п. 8 Положення № 200 на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які проходять військову (державну) службу, працюють у видах Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, відмовляючи рішенням від 10.08.2017р. (протокол № 8) у наданні статусу учасника бойових дій військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 (пункт 212) та повертаючи документи до військової частини, зазначив, що військовослужбовець наказами першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей не залучався, перебував у службовому відрядженні (а.с. 11).

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Збройні Сили України мають таку загальну структуру, зокрема, види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно абз. 1 п. 2 Порядку № 413 Статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до п.6 Порядку № 413 для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Пунктом 8 Порядку № 413 визначено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Позивач скориставшись зазначеним правом, звернувся з рапортом від 26.05.2017 р., надавши Командуванню Військово-Морських Сил Збройних Сил України відповідні документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. При цьому у рапорті позивач звернув увагу, що згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 він знаходився у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 ОТУ "Маріуполь'" (с. Новосьоловка, Донецька область) у період з 26.11.2016р. по 30.12.2016р.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 238 від 25.11.2016 р. позивач вибув до військової частини НОМЕР_2 Оперативно-тактичного угруповання "Маріуполь'" (дислокується у с. Новосьоловка Донецької області у зоні проведення АТО) для виконання службових завдань, пов`язаних із відновленням матеріального обліку по речовій службі з терміном відрядження з 26.11.2016р. по 06.12.2016 р. (а.с. 15).

Відповідно до наказів т.в.о. Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України № 244 від 07.12.2016 р., № 249 від 14.12.2016 р., № 33 від 20.02.2017 р. (цим наказом уточнено термін відрядження) позивачу продовжено службове відрядження для виконання службових завдань у вказаному військовому формуванні до 30.12.2016 р. включно (а.с. 16-17, 19).

На підтвердження факту перебування позивача у зоні проведення АТО та виконання останнім службових завдань за своєю посадою у період з 28.11.2016 р. по 30.12.2017 р. включно до суду також надано копії посвідчення про відрядження № 154/11/1629 від 25.11.2016 р. з відповідними відмітками прибуття до військової частини НОМЕР_2 та вибуття з цієї військової частини, наказів командира оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 30, 20-22).

Накази Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, командира оперативно-тактичного угруповання "Маріуполь" "Маріуполь", копії наказів командира військової частини НОМЕР_2 № 11 від 06.01.2017 р. "Про перебування прикомандированих військовослужбовців на ротних опорних пунктах та в інших місцях дислокації в зоні проведення АТО при військовій частині НОМЕР_2 " та № 459 від 09.12.2016р. "Про виплату додаткової винагороди за листопад 2016 року щодо перебування на ротних опорних пунктах та в інших місцях дислокації" також підтверджують участь позивача у виконанні службових завдань у листопаді-грудні 2016 року у зоні проведення АТО (а.с. 23-29).

Слід зазначити, що Закон України "Про боротьбу з тероризмом" передбачає залучення сил та засобів (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) до боротьби з тероризмом, але не визначає певні умови та заходи, участь в яких вважається безпосередньою участю особи в антитерористичній операції та підстав для надання статусу учасника бойових дій.

Суд звертає увагу, що згідно з п. 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання "Маріуполь" № 332 від 28.11.2016 р. військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , капітана 1 рангу ОСОБА_1 , начальника речової служби тилу Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 28.11.2016 р. включено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань у оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 20).

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угрупування "Маріуполь" № 363 від 29.12.2016 р. позивача з 30.12.2016 р. виключено зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 21).

Відповідачем не заперечувалось, що при прийнятті рішення про вирішення питання про надання статусу учасника бойових дій, вищевказані документи перебували на розгляді Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ), не доводилось та не підтверджувалось належними та допустимими доказами, що накази командира оперативно-тактичного угруповання "Маріуполь" № 332 від 28.11.2016 р., № 363 від 29.12.2016 р. є не чинними тощо. Однак зазначені документи, які серед іншого, з урахуванням п. 4 Порядку № 413, є документами про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, що є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Згідно п. 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Таким чином, позивач був включений у період з 28.11.2016 р. по 30.12.2016 р. (31 день) до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечують її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань у оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення свідчать копії наказів командира оперативно-тактичного угруповання "Маріуполь" № 332 від 28.11.2016 р., № 363 від 29.12.2016 р. про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції.

Відтак відмова позивачу у наданні статусу учасника бойових дій з цих підстав є протиправною.

Посилання відповідача на правомірність рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) в частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій в зв`язку відсутністю витягів із наказів керівника або першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення Антитерористичної операції суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано всі необхідні документи.

Таким чином, суд вважає, що у Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) були всі необхідні документи для вирішення питання про надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи із змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративних судів, останній не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на те, що в судовому порядку встановлено неправомірність рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) розглянути документи ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 цього КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій; зобов`язати Комісію Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) розглянути документи ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним рішення від 10.08.2017р. (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 10.08.2017 року (протокол № 8) у частині відмови у визнанні ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Зобов`язати Комісію Військово-Морських Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (Військова частина НОМЕР_1 ) розглянути документи ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.11.2017 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.