Справа № 754/8545/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/8545/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавська О.В. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бойка Олександра Петровича про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Бойка Олександра Петровича по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 442187 від 22.06.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.06.2017 інспектором було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з порушенням останнім п. 2.9 «д» ПДР України та скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. та накладено штраф в розмірі 425 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_1 по бул. Вигурівському в м. Києві, під час руху користувався засобом зв'язку, не обладнаного технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а тому й звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що поліцейський управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Бойко О.П., приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно не дослідив всі обставини, та протиправно виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122, статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 статті 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми законодавства, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про незаконність дій інспектора, у зв'язку з розглядом останнім справи на місці, без надання можливості позивачу на звернення за правовою допомогою та подання доказів чи клопотання.

Більше того, відповідна позиція ніяким чином не суперечить Рішенню Конституційного суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, оскільки його висновки стосуються ч. 1 ст. 276 КУпАП, а щодо ч. ч. 1,2 ст. 258 КУпАП зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення на особу накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Стосовно визначеного відповідачем в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 442187 від 22.06.2017 порушення позивачем п. 2.9 «д» ПДР України та ч. 2 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище 22.06.2017 інспектором було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв'язку з порушенням останнім п. 2.9 д ПДР України та скоєнням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. та накладено штраф в розмірі 425 грн.

З вказаної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_1 по бул. Вигурівському в м. Києві, під час руху користувався засобом зв'язку, не обладнаного технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно до п.п. «д» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів звертає увагу, що Бойко О.П. та свідок ОСОБА_4, які попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, в суді першої інстанції підтвердили факт порушення позивачем п. 2.9 «д» ПДР України, що, в свою чергу, свідчить про правомірність винесення відповідачем постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та їх передчасність, у зв'язку із чим вони не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 16.11.2017.