Справа № 806/2373/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Житомир справа № 806/2373/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю працівників застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: цехів по обробці природного каменю; навантажувачів; крана, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 23.08.2017 № 1397/11-0106. В обґрунтування заявлених вимог Державна служба України з питань праці вказувала на те, що в серпні 2017 року посадовою особою Управління Держпраці у Житомирській області проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки та ведення робіт, пов'язаних з використанням і переробкою мінеральної сировини, виконанням робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, про що складено акт № 1397/11-0106 від 23 серпня 2017 року. За результатами перевірки Управління Держпраці у Житомирській області дійшло висновку, що відповідачем допущено порушення Закону України "Про охорону праці", НПАОП та Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1107, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників. У зв'язку з цим, а також ураховуючи те, що Управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом центрального органу влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, позивач, посилаючись на приписи ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача.

Суд розглядає справу в порядку скороченого провадження у відповідності до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з таких підстав.

Частиною першою статті 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до абз. 1-2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (зі змінами та доповненнями, надалі Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Матеріалами справи підтверджено, що 22-23 серпня 2017 року, на підставі направлення на проведення перевірки від 22.08.2017 № 1397/11, виданого відповідно до наказу № 1545 від 22.08.2017, Управлінням Держпраці у Житомирській області проведено позапланову перевірку суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки та ведення робіт, пов'язаних з використанням і переробкою мінеральної сировини, виконанням робіт підвищеної небезпеки та експлуатацією машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, про що складено акт від 23 серпня 2017 року № 1397/11-0106.

Згідно зі розділом 5 цього акту, під час перевірки виявлено ряд порушень відповідачем вимог законодавства, зокрема, Закону України "Про охорону праці", НПАОП 0.00-7.11-12, НПАОП 0.00-1.24-10, НПАОП 0.00-4.12-05, Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1107, які описані у рядках за №№ 1, 2, 11, 12,19 зазначеного розділу акту № 1397/11-0106 від 23 серпня 2017 року.

У зв'язку з виявленням указаних порушень, в акті перевірки заборонено:

- експлуатацію цехів по обробці природного каменю, навантажувачів, крана;

- виконання робіт по обробці природного каменю.

Від підписання зазначеного акту відповідач відмовився.

Охорона праці, згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону № 2694-XII, - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

В силу приписів ст. 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

У відповідності до частини 1 статті 6 Закону № 2694-XII, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно зі ч. 1 ст. 13 Закону № 2694-XII, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

За змістом ч.ч. 1, 3, 4 статті 21 Закону № 2694-XII, виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці. Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов'язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб'єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 18 Закону № 2694-XII, працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Частиною 3 статті 13 Закону № 2694-XII визначено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно зі пунктом 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877-V), на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

При цьому слід урахувати, що за змістом положень статті 39 Закону № 2694-XII передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб'єктом господарювання загрози життю та/або здоров'ю працівникам.

Відповідачем доказів на спростування факту наявності порушень, виявлених під час позапланової перевірки, чи письмових заперечень проти позову до суду направлено не було.

Докази усунення відповідачем порушень, зазначених у акті перевірки Управління Держпраці у Житомирській області від 23.08.2017 № 1397/11-0106, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що недотримання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, зазначених в акті перевірки порушень, свідчать про наявність реальної загрози життю та здоров'ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення робіт (виробництва) та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме цехів по обробці природного каменю; навантажувачів; крана.

Таким чином, позовні вимоги Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до усунення порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, зазначених в акті перевірки від 23 серпня 2017 року № 1397/11-0106, є обґрунтованими, а позов таким, що належить до задоволення.

Разом з цим, слід відмітити, що застосовані заходи реагування можуть бути скасовані судом за результатами розгляду заяви відповідача про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестануть існувати або будуть усунуті, відповідно до ст. 183-2 КАС України.

Керуючись статтями 86, 158, 162, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 шляхом зупинення виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:

- цехів по обробці природного каменю;

- навантажувачів;

- крана, до усунення порушень, зазначених в акті перевірки Управління Держпраці у Житомирській області від 23 серпня 2017 року № 1397/11-0106.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно, та крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.Ю. Романченко