Справа № 442/7560/17
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/7560/17
Провадження № 2-а/442/260/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі

головуючого судді Павлів З.С.,

за участю секретаря Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м .Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області пор скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправної та скасувати постанову серії БР №905536 у справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2017 року та визнати неправомірними дії поліцейського Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 при винесенні вищевказаної постанови.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою поліцейського Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення від 14.10.2017 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 14.10.2017 в м. Дрогобичі на вул. Самбірській він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив перетин суцільної смуги розмітки при здійсненні обгону.

Вказує, що даного правопорушення він не вчиняв, а відповідачем не представлено жодних доказів на підтвердження його вини.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

А відтак, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав:

встановлено, що 14.10.2017 поліцейський Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №905536 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, якою накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.10.2017 в м. Дрогобичі на вул. Самбірській ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив перетин суцільної смуги розмітки при здійсненні обгону.

ОСОБА_1 у постанові пояснив, що обгін не здійснював, а лише обїжджав автобус, який зупинився для висадки пасажирів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п.11.1 ОСОБА_3 дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно ОСОБА_3 дорожнього руху (затверджених постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306) обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

У Розділі 34 вищевказаних ОСОБА_3 дорожнього руху регламентовано, що лінія горизонтальної розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено. Цю лінію перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1. для обїзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова в справі про адміністративне правопорушення не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з'ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Керуючись ст.ст.245, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.11, 17, 69,71, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №905536 від 14.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Павлів З.С.