Справа № 808/7031/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року м. Київ К/800/22022/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (судді-доповідача), Бухтіярової І.О., Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року

у справі №808/7031/14 (СН/808/12/16)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі - позивач, Товариство) звернулось в суд з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Інспекція) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10 вересня 2014 року № та №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 10 вересня 2014 року № та №.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №808/7031/14 (СН/808/12/16) за апеляційною скаргою Інспекції на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати та направити справу для продовження розгляду до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах касаційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відхилення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час звернення з апеляційною скаргою) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року ухвалено у відкритому судовому засіданні за участю представника відповідача, яка набрала законної сили 01 червня 2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року апеляційну скаргу Інспекції на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги, а саме несплатою судового збору, а також відмовлено Інспекції у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

21 жовтня 2016 року Інспекція повторно оскаржила постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку. Також заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтовано тим, що первинна апеляційна скарга, яка повернута у зв'язку з відсутністю коштів для оплати судового збору, була подана з дотриманням строків, передбачених статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, у зв'язку з пропущеним процесуальним строком на апеляційне оскарження постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року та запропоновано відповідачу у 30 денний строк з моменту отримання ухвали, вказати інші (поважні) підстави для поновлення строку апеляційного оскарження та надати докази на їх підтвердження.

У встановлений судом строк Інспекція подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому повторно зазначила про своєчасність подання первинної апеляційної скарги та відсутність кошторисних призначень для сплати судового збору при її поданні, надходження коштів для оплати судового збору лише у вересні 2016 року. Також в обґрунтування поважності причин пропуску строку відповідач посилався на велику завантаженість працівників юридичного відділу та неповну чисельність працівників юридичного відділу податкового органу, у зв'язку з чим не було можливості звернутись до суду повторно одразу після сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, поважними за змістом частини першої статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Проте, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, відстрочення його сплати чи для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року № 2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Доводи Інспекції про велику завантаженість у період з вересня 2016 року не свідчать про поважність причин пропуску строку, оскільки посадові особи податкового органу повинні забезпечити діяльність суб'єкта владних повноважень в рамках, встановлених чинним законодавством України.

Крім того, Інспекцією не надано доказів відсутності можливостей звернення з апеляційною скаргою в установлений законодавством строк (штатного розкладу працівників, їх перебування у відрядженні, відпустці, лікарняному тощо), тобто доказів, які б підтверджували таку завантаженість суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції на підставі вищевказаних норм процесуального права дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №808/7031/14 (СН/808/12/16) за апеляційною скаргою відповідача на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції були порушені норми процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За наведених обставин касаційна скарга підлягає відхиленню.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби направлено клопотання про заміну по даній справі відповідача - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби її правонаступником, на підтвердження чого надано відповідні докази.

На підставі статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за можливе допустити по даній справі заміну відповідача - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби її правонаступником Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 55, 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Допустити заміну відповідача - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби її правонаступником Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби) відхилити, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, що передбачені статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін
І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько