Справа № 184/1225/17(2-а/184/84/17)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 рокусправа № 184/1225/17(2-а/184/84/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року у справі №184/1225/17(2-а/184/84/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком з 22.06.2017 року та зобов'язати призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме 3764,40грн. з урахуванням довідок про заробітну плату від 22.03.2017 року №79/4-1479 та від 08.06.2017 року №79/4-2883.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, задоволено адміністративний позов.

Не погодившись із рішенням суду, Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог. Апелянт вказує на помилковість висновку суду першої інстанції та зобов'язання відповідача здійснити призначення позивачу пенсії за новим законом, оскільки у даному випадку повинно бути здійснено переведення з одного виду пенсії на інший. При обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосуванню підлягає показник заробітної плати в середньому на одного працівника в цілому по Україні, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач до апеляційного суду письмових заперечень на апеляційну скаргу не направив.

На підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, з 08.02.2001 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач продовжувала працювати та після досягнення нею пенсійного віку 22.06.2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до якої долучено наступні документи: копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію свідоцтва про укладення шлюбу; оригінал трудової книжки та її копія; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №79/4/2883 від 22.03.2017 року; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №79/4/1479 від 22.03.2017 року; довідку №79/16-1486 від 22.03.2017 року; архівну довідку №01-12/2017 від 15.09.2016 року. Листом від 30.06.2017 року №Л-121-1 від 30.06.2017 року відповідач повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії у відповідності до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки він отримую пенсію за вислугою років, а при переході на пенсію за віком пенсію буде розраховано із застосовуванням показника середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік, що у даному випадку є недоцільним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком та вказав, що відповідач помилково вважає переведенням з пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У даному випадку відповідачем повинно було бути вирішено питання про призначення пенсії позивачу за віком при обчисленні якої повинен був застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити наступне.

Спір між сторонами виник з приводу правильності застосування положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що регулюють питання призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший.

Частиною 1 статті 9 цього Закону передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі №21-612а14 і врахована колегією суддів на виконання приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, яка отримувала пенсію за вислугу років на підставі Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», звернулась до відповідача із заявою про призначення іншої державної пенсії - пенсія за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за іншим законом і, відповідно, на інших підставах. Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років позивач продовжувала працювати та сплачував страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що не спростовується відповідачем.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 206, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року у справі №184/1225/17(2-а/184/84/17) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає, відповідно до частини 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук