Справа № 712/5014/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/5014/17 Головуючий у 1-й інстанції: Троян Т.Є. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про суд скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2017 року ВП № 53536093, постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 103,94 грн., постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 5800,00 грн. від 23 травня 2017 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2017 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити розгляд за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2016 року по справі № 2а/711/90/16 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області провести з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_3 згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 82% від розміру місячної заробітної плати без обмежень її граничного розміру, на підставі довідки прокуратури Черкаської області № 18/56 вих. 16 від 13 квітня 2016 року. Зобов'язано Управління виплатити ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 01 січня 2016 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.

06 жовтня 2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси стягувачу видано виконавчі листи по даній справі, а 25 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Вакуленко С.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 52733642 та ВП № 52733556 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а/711/90/16, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси у вказаній вище справі з наданням десятиденного строку на добровільне виконання, що слідує з копії цієї постанови.

01 березня 2017 року вказане виконавче провадження закінчене на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з фактичним повним виконанням рішення.

09 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Вакуленко С.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53536093, за якою вирішено стягнути з УПФУ в м. Черкасах виконавчий збір в сумі 5 800,00 грн. щодо невиконання постанови № 52733642.

23 травня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області Вельган О.В. винесено постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 5 800,00 грн. та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 103,94 грн. ВП № 52733556.

УПФУ не погоджується з постановою державного виконавця, оскільки рішення суду виконане боржником в добровільному порядку, а саме проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3, що підтверджується протоколом УПФУ від 27 жовтня 2017 року.

01 листопада 2017 року УПФУ листом повідомило державного виконавця щодо виконання вказаного судового рішення в повному обсязі.

У зв'язку з цим позивач просить суд скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2017 року ВП № 53536093, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 103,94 грн., про стягнення виконавчого збору в сумі 5800,00 грн. від 23 травня 2017 року.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно положень статті 26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частина 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч.1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Представник позивача як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посилається на те, що рішення суду було добровільно виконано УПФУ ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження 25 жовтня 2017 року, отримано дані постанови позивачем 27 жовтня 2017 року, а зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_3 27 жовтня 2017 року, тобто, після відкриття державним виконавцем виконавчого провадження. Відповідно, про добровільне виконання судового рішення в даному випадку мова не йде.

Відповідно до ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На підставі зазначеного вище колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено.

На час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення, викладені в статті 124 Конституції України, а саме судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

На підставі вище зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження суд не вбачає.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.