Справа № 812/1175/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Петросян К.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №812/1175/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., за участю позивача ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 р. у справі № 812/1175/17 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення різниці в заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, апелянт) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУНП в Луганській області) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення різниці в заробітку було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що призначення поліцейських на посади є виключними повноваженнями ГУНП в Луганській області. Позивач звернувся про призначення на посаду старшого оперуповноваженого 28.12.2016 після того, як дізнався, що його посада зайнята іншою особою. Тобто ОСОБА_5 належним чином був попереджений про майбутні наслідки, у вигляді можливого звільнення. А у звязку з тим, що посада начальника відділення спеціальної поліції, яка передбачалася постійними штатами була вже не вакантна, останній подав відповідний рапорт, на підставі чого і був виданий наказ ГУНП в Луганській області від 29.11.2016 №911 о/с про призначення ОСОБА_2 на посаду старшого оперуповноваженого відділення спеціальної поліції.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наказ № 911 о/с від 29.12.2016 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки рапорт він дійсно писав, але не 21.12.2016 як зазначено в наказі, а 28.12.2016. Крім того, в даному рапорті ОСОБА_2 не ініціював власне переміщення на нижчу посаду, а лише висловив свою згоду на таке переміщення. Ця згода була вимушеною, оскільки на посаду начальника відділення спеціальної поліції, яку займав позивач до переміщення, вже було призначено іншу особу наказом від 21.12.2016. Крім того, апелянт зазначає, що жодних організаційно-штатних змін відділення спеціальної поліції ГУНП в Луганській області не зазнало, оскільки не змінилася ані кількість співробітників, ані їх функціональні обовязки, посада начальника відділення скорочена не була.

ОСОБА_2 отримав характеристики виключно з позитивної сторони, за висновками безпосереднього керівника займаній посаді відповідає та заслуговує на підвищення, за період служби дисциплінарні стягнення не мав, заборони, передбачені частинами 3, 4 статті 1 Закону України «Про очищення влади» за результатами перевірки не застосовуються до нього. З липня 2014 року позивач проходив службу в зоні проведення антитерористичної операції, виконував службові обовязки при проведенні бойових дій та має посвідчення учасника бойових дій.

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі. Позивач звернув увагу на те, що рапорт про згоду на переміщення в матеріалах його особової справи відсутній. Та не міг бути реалізований.Тобто переміщення на нижчестоящую посаду відбулося без його згоди.

Просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача вважав, що переведення ОСОБА_2 відбулося з дотриманням норм законодавства. Суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 з 26.08.1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 07.11.2015 № 8 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_2 був призначений в порядку переатестування з тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, на посаду начальника відділення спеціальної поліції ГУНП в Луганській області з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції (а.с. 89).

Відносно позивача відповідачем було призначено та проведено атестацію та наказом виконуючого обовязки начальника ГУНП в Луганській області відповідно до наказу Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск та наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2016 № 3357 дск, ОСОБА_2, у звязку з організаційно-штатними змінами по відділенню спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, було призначено старшим оперуповноваженим відділення спеціальної поліції із звільненням з посади начальника відділення спеціальної поліції та закріпленням спеціального жетону з індивідуальним номером 0121483 (а.с. 14).

Вважаючи наказ від 29.12.2016 № 911 о/с наслідком проведеної щодо позивача процедури атестації, ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до атестаційної комісії ГУНП в Луганській області, ГУНП в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення атестаційної комісії ГУНП в Луганській області від 12.12.2016, визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 № 911, поновлення на посаді, стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 у справі № 812/65/17 вищезазначений адміністративний позов ОСОБА_2 було частково задоволений (а.с. 75-79).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.07.2017 у справі № 812/65/17 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2017 по справі № 812/65/17 скасовано та позов ОСОБА_2 частково задоволено. Зокрема: скасовано рішення атестаційної комісії Головного управління національної поліції в Луганській області від 12.12.2016 року, оформлене протоколом, яке полягає у тому, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Одночасно, мотивувальною частиною постанови Донецького апеляційного адміністративного суду встановлено, що «із наявного в матеріалах справи наказу ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 № 911 о/с вбачається, що позивача було призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділення спеціальної поліції відповідно до наказу Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск та наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2016 № 3357 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області», що не є предметом розгляду в цій справі. Підставою цього наказу зазначено рапорт ОСОБА_2 від 21.12.2016. В матеріалах справи наявний рапорт ОСОБА_2 про згоду із запропонованою посадою. Отже, підставою прийняття спірного наказу висновок атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді не зазначено. Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтвердив, що позивача за його рапортом призначено на спірну посаду у звязку з проведенням організаційно-штатних змін в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, а висновок атестаційної комісії відповідачем не реалізований» (а.с. 80-83).

Дослідивши матеріали саправи колегія суддів вважає, що спірним питанням у даній справі є наказ ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 № 911 о/с, яким ОСОБА_2 відповідно до наказу Національної поліції від 15.11.2016 №1172 дск та наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2016 № 3357 дск призначено, у звязку з організаційно-штатними змінами по відділенню спеціальної поліції ГУНП в Луганській області, старшим оперуповноваженим відділення спеціальної поліції (а.с.14).

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (далі Закон № 580).

Відповідно до статті 1 Закону № 580 Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно статті 13 Закону № 580 систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

У складі поліції функціонують: кримінальна поліція; патрульна поліція; органи досудового розслідування; поліція охорони; спеціальна поліція; поліція особливого призначення.

У системі поліції можуть утворюватися науково-дослідні установи та установи забезпечення.

Відповідно до статті 14 Закону № 580 структуру центрального органу управління поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Штатний розпис (штат) поліції затверджує керівник поліції.

Кошторис поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

В силу норм частин 1 та 2 статті 15 Закону № 580 територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.

Згідно частини 3 статті 15 Закону № 580 структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону № 580 штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції.

Таким чином, з системного аналізу норм Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що структура, штат та кошторис територіальних органів поліції затверджуються керівником поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015 № 6 «Про затвердження тимчасових штатів органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції» відповідно до статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» затверджено тимчасові штати органів і підрозділів управлінь Національної поліції у Волинській, Луганській та Миколаївській областях» (а.с.41).

Наказом ГУНП в Луганській області від 14.12.2015 № 215 «Про оголошення тимчасових штатів органів і підрозділів Головного управління Національної поліції в Луганській області» відповідно до статті 15 Закону України «Про національну поліцію» та згідно з вимогами наказу Національної поліції України від 06.11.2015 № 6, оголошено тимчасові штати органів і підрозділів Головного управління Національної поліції в Луганській області. Одночасно даним наказом управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області встановлено вжити заходів з приведення штатної розстановки особового складу відповідно до вимог цього наказу (а.с. 42).

ГУНП в Луганській області було оголошено тимчасовий штат відділення спеціальної поліції у загальній кількості 11 посад (а.с.43).

Накази Національної поліції України від 06.11.2015 № 6 та ГУНП в Луганській області від 14.12.2015 № 215 не є предметом розгляду в даній справі.

ОСОБА_2 був прийнятий на службу до Національної поліції та призначений на посаду наказом ГУНП в Луганській області від 07.11.2015 №8 о/с в порядку переатестування (а.с.89).

Отже, позивач був призначений на посаду, яка передбачалася тимчасовим штатом ГУНП в Луганській області.

Разом з тим, Наказом Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області» відповідно до статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» затверджено штат ГУНП в Луганській області згідно переліку (а.с. 88).

Наказом ГУНП в Луганській області від 09.12.2016 № 3357 дск «Про організаційно-штатні зміни ГУНП в Луганській області» відповідно до статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області» було оголошено штати ГУНП в Луганській області. Тобто, даним наказом скасовані всі тимчасові штати ГУНП.

Таким чином, з 09.12.2016 по ГУНП в Луганській області було оголошено постійні штати ГУНП в Луганській області та відповідно затверджено та оголошено штат відділення спеціальної поліції у кількості 12 посад (а.с.44-45).

Листом ГУНП в Луганській області від 13.12.2016 за № 5171/111/19/01-2016 «Про скорочення тимчасових штатів» начальників галузевих служб, самостійних відділів, командирів стройових підрозділів, начальників відділів поліції Головного управління Національної поліції повідомлено, що наказом ГУНП від 09.12.2016 № 3357 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області» скасовуються всі тимчасові штати ГУНП відповідно до статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області».

Одночасно зазначеним листом, з метою забезпечення дотримання вимог законодавства при вивільненні працівників, зобовязано довести вказану інформацію до всього особового складу під особистий підпис, провести з особовим складом відповідну розяснювальну роботу, а також вжити заходів, передбачених Законом України «Про зайнятість населення» (а.с. 46).

Пунктом 10 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 580 визначено, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Колегія суддів звертає увагу, що на вказаному листі ГУНП в Луганській області від 13.12.2016 № 5171/111/19/01-2016 мається резолюція ОСОБА_2 з його особистим підписом, як начальника підрозділу, «про ознайомлення особовий склад» із наведеною інформацією (а.с. 46).

За наведених обставин колегія судів погоджується з судом першої інстанції який дійшов висновку, що позивач особисто, як поліцейський та начальник підрозділу, листом ГУНП в Луганській області від 13.12.2016 №5171/111/19/01-2016 був попереджений про скасування тимчасових штатів та відповідно організаційно-штатні зміни. Також, на думку суду позивач зазначеним листом був ознайомлений про можливе його звільнення з лав Національної поліції після 13.02.2017 через скорочення штатів

В силу частин 3, 4 статті 15 Закону України № 580, яким керівнику поліції надано право затверджувати структуру, штат та кошторис територіальних органів поліції, суд не може надавати оцінку організаційно-штатним змінам, які були проведені відповідачем на підставі відповідних наказів, оскільки це є внутрішньою діяльністю зазначеного органу.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУНП в Луганській області від 12.12.2016 № 870 о/с у звязку з організаційно-штатними змінами начальником відділення спеціальної поліції ГУНП в Луганській області був призначений ОСОБА_6 (а.с. 48).

Суд зауважує, що дана особа була призначена на посаду відповідно до наказу від 12.12.2016 № 870 о/с в постійних штатах ГУНП в Луганській області, затверджених наказом Національної поліції України від 15.11.2016 № 1172 дск «Про організаційно-штатні зміни ГУНП в Луганській області» та наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2016 № 3357 дск «Про організаційно-штатні зміни ГУНП в Луганській області».

В свою чергу позивач, до видання наказу ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 № 911 о/с, перебував на посаді начальника відділення спеціальної поліції ГУНП, яка передбачалась у тимчасових штатах та, яка у подальшому була скасована на підставі наказів Національної поліції України та ГУНП в Луганській області, про що позивач був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог частини 1 статті 47 Закону № 580 призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Отже, призначення поліцейських на посади є виключними повноваженнями ГУНП в Луганській області.

Оскільки посада начальника спеціальної поліції ГУНП в Луганській області, яка передбачалась постійними штатами, станом на 29.12.2016 не була вакантною, рапортом від 28.12.2016 позивач висловив своє бажання бути переведеним на посаду старшого оперуповноваженого відділення спеціальної поліції та особисто надав свою згоду на цю посаду (а.с.21), а тому видання наказу ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 №911 о/с про призначення ОСОБА_2 у звязку із організаційно-штатними змінами оперуповноваженим відділення спеціальної поліції із звільненням з посади начальника відділення спеціальної поліції, на думку суду не суперечить діючому законодавству.

Колегія суддів зазначає, що в оскаржуваному позивачем наказі від 29.12.2016 № 911 о/с підставою для його прийняття зазначено рапорт позивача від 21.12.2016, тоді як рапорт згідно матеріалів справи датовано 28.12.2016 (а.с.21). Зазначені обставини були поясненні як описка.

Щодо посилань апелянта про обовязковість подання начальника, як підстави для видання спірного наказу згідно Наказу МВС від 23.11.2016 №1235 «Про затвердження Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції»,колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сам по собі факт наявності або відсутності такого подання не може свідчити про неправомірність прийнятого рішення. Тобто, це є таке процедурне питання, яке не може бути виключною підставою для скасування прийнятого рішення по суті.

З приводу посилання апелянта на подання про призначення його на посаду старшого оперуповноваженого спеціальної поліції ГУНП в Луганській області колегія суддів відноситься критично, оскільки в ході судового розгляду оригінал даного подання не виявлено. Крім того, це подання не має відношення до питання щодо організаційно-штатних змін, а стосується проведеної відносно позивача атестації, що не є предметом розгляду в даній справі.

Доводи апелянта про те, що йому не пропонувалась рівнозначна посада колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в спірних правовідносинах не було реалізовано процедуру вивільнення працівника. Натомість переведення позивача на посаду оперуповноваженого відділення спеціальної поліції в постійні штати було вчинено відповідачем на підставі власноруч написаного ОСОБА_2 рапорту від 28.12.2016, тобто його згоди. Жодних належних та допустимих доказів того, що вказаний рапорт ОСОБА_2 було написано під впливом, як зазначає позивач, суду не надано.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на відсутність в особовій справі оригіналу рапорта про переведення на нижчестоящу посаду, як на відсутність підстави для його переведення. Так, позивач не заперечує проти того, що такий рапорт був ним написаний, він існує, копія такого рапорту знаходиться в матеріалах особової справи, тому при таких обставинах колегія зазначає, що по суті переведення відбулося з урахуванням рапорту ОСОБА_2 від 28.12.2016.

Колегія суддів не надає оцінку висновку прямого керівника, зазначеному в атестаційному листі, про те, що ОСОБА_2 займаній посаді відповідає, заслуговує на вищу посаду судом, а також всім іншим документам, які позитивно характеризують позивача, оскільки даний факт відповідачем не оспорюється. Судом встановлено, що переведення позивача було здійснено через організаційно-штатні зміни ГУНП, у звязку із скасуванням тимчасового штату відділення спеціальної поліції та затвердженням основного штату за власною згодою позивача.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування наказу ГУНП в Луганській області від 29.12.2016 № 911 о/с, що в свою чергу відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 17 листопада 2017 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 р. у справі № 812/1175/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 р. у справі № 812/1175/17 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня його складання в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_7