Справа № 552/4951/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 р.Справа № 552/4951/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.09.2017р. по справі № 552/4951/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Полтавського обласного військового комісаріату

про додаткові види грошового забезпечення, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

05 вересня 2017 року постновою Київського районного суду м. Полтави задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1.

Зобов'язано Полтавський обласний військовий комісаріат направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1, до якої відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» включити всі додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погоджуючись з постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення в частині задоволення позову прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.09.17 р. в цій частині та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись з постановою суду в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов'язання Полтавського обласного військового комісаріату видати довідку із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задовленні позову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач Полтавський обласний військовий комісаріат надіслав на адресу суду заяву про проведення судового засідання без участі представника.

В порядку, визначеному ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом начальника 154 територіального центру комплектування військовослужбовцями за контрактом №137 від 30.08.2012 року, його звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я) та виключено із списків особового складу з 30 серпня 2012 року (а.с. 12 зворот).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, оскільки йому призначено пенсію за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р.

На думку позивача, до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії не були включені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги у разі звільнення зі служби та індексації грошового забезпечення, які він отримував під час проходження служби протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення та з яких було фактично нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове соціальне страхування.

ОСОБА_1 22.06.2017 року звернувся до Полтавського обласного військового комісаріату, зазначивши, що під час проходження служби протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення він отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу у разі звільнення зі служби та індексації та на підставі цього прохав скласти довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням до складу додаткових видів грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с. 15).

Листом від 27.06.2017 року за вих. № 1/9/389 Полтавський обласний військовий комісаріат відмовив у наданні нової довідки із включенням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) (а.с. 16).

17.07.2017 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, надав додаткові документи та зазначив, що при призначенні пенсії в розрахунок грошового забезпечення не були враховані такі види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога у разі звільнення зі служби та індексації, що суттєво зменшило розмір отримуваної ним пенсії (а.с. 17).

Листом від 28.07.2017 року № 311/К-03 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивача, що згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врахування зазначених матеріальних допомог для призначення чи перерахунку пенсії не передбачено (а.с. 18).

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги, в частині зобов'язання Полтавського обласного військового комісаріату видати довідку із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії, які одержано позивачем та з яких сплачено єдиний соціальний внесок, є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова КМУ № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою № 1294 від 07.11.2007 року "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.

Як встановлено судовим розглядом, при звільненні з військової служби позивач отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 21494 грн. Проте з неї єдиний внесок не утримувався. Також протягом 24 місяців перед звільненням ОСОБА_1 щомісяця виплачувалась індексація. Але з сум індексації єдиний внесок також не сплачувався, як вбачається з довідки Полтавського обласного військового комісаріату, виданої позивачу на підставі особових розрахунків за 2008-2012 рр. (а.с. 14).

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які отримані позивачем та, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок, мають бути включені до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання Полтавського обласного військового комісаріату направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача, до якої включити всі додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуючи грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області колегія суддів до уваги не бере, оскільки постановою Київського районного суду м. Полтави вд 05.09.2017 року позивачу відмовлено в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Таким чином, рішення суду першої інстанції прав Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не порушує.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обгрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.09.2017р. по справі № 552/4951/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 20.11.2017 р.