Справа № 815/3799/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3799/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,
До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, викладеної в листі-відповіді за №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року, зобовязання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позов обґрунтований позивачем тим, що перелік законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки є вичерпним та не містить такої підстави, як необхідність виставлення права на земельну ділянку на земельні торги, а невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, повністю спростовується інформацією відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області від 15.02.2017 року №Щ-27/0-110/6-17.
Представник відповідача в судове засідання зявився. З наданих представником відповідача до суду письмових заперечень на позов (аркуші справи 46-51) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач включена до переліку ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги відповідно до доручення Віце-премєр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказу Держземагенства України та такі земельні ділянки у відповідності до вимог Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, не прибуття в судове засідання позивача та його представника, відсутність клопотань про допит свідків, експертів, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 25.07.2016 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
ОСОБА_1 01.11.2016 року повторно звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
З наданої позивачу ОСОБА_2 Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області 15.02.2017 року відповіді Щ-27/0-110/6-17 вбачається, що земельна ділянка, яку позивач має намір набути у власність повністю розташована в межах категорії земель сільськогосподарського призначення та не перебуває в межах водного фонду (аркуш справи 14).
Враховуючи зазначені обставини, позивач 09.03.2017 року звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області з наданням копії паспорту, викопіювання від 01.07.2016 року №Щ490/0-631/6-16, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, листа відділу Держгеокадастру у Кілійському районі від 15.02.2017 року №Щ-27/0-110/6-17 (аркуш справи 60).
Однак, за результатами розгляду зазначеного клопотання ГУ Держгеокадастру в Одеській області 03.05.2017 року направлений на адресу позивач лист №Щ-5438/0-3461/6-17, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та запропоновано придбати бажану земельну ділянку на земельних торгах (аркуш справи 11).
Позивач не погодився з правомірністю відмови йому в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та звернувся до суду з цим позовом.
Суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно із п. 1, 7 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, тощо.
Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до положень ст. 81, 116 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно із положеннями ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначають цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри з доданням графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тощо.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, з наведених норм вбачається, що для отримання позивачем земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, він має подає клопотання до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з зазначенням цільового призначення земельної ділянки та її розміру із доданням графічних матеріалів, а відповідач, в свою чергу, має дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати вмотивовану відмову в її наданні з підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Згідно із ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.
Судом встановлено, що позивачем подане до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу на території Одеської області, Кілійського району, Василівської сільської ради (за межами населеного пункту) із наданням графічного матеріалу, тобто виконані всі вимоги ст. 118 Земельного кодексу України для отримання безоплатно у власність земельної ділянки.
При цьому, підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України для відмови у наданні позивачу такого дозволу у Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не було.
У відмові відповідача у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, викладеній в листі №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року міститься посилання на доручення Віце-прем'єр-міністра України Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України, наказ Держземагентства України, наказ ГУ Держземагентства в Одеській області, на підставі яких земельна ділянка, яку бажає отримати позивач відноситься до переліку земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.
Враховуючи зазначене, 14.10.2014 року відбулося засідання колегії Державного агентства земельних ресурсів України, на якому вирішено за зверненнями щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у користуванні заявників, що надходитимуть з 15.10.2014 року, забезпечити обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, відмовляти заявникам у задоволенні клопотань в разі мотивованих заперечень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.
Крім того, на колегії вирішено скласти, затвердити та оприлюднити на офіційному сайті Держземагентства України перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги, включаючи несформовані земельні ділянки, що мають бути обєктами землеустрою під час підготовки відповідних лотів до продажу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також за результатами аналізу поточних робіт із землеустрою та звернень фізичних і юридичних осіб на регулярній основі виявляти земельні ділянки, що користуються попитом та права на які можуть бути продані на земельних торгах, включати такі земельні ділянки до вищезазначених переліків шляхом видання наказів про внесення змін і доповнень до них та оприлюднювати оновлені переліки на офіційному сайті Держземагентства України.
Наказом Держземагентства України №328 від 15.10.2014 року рішення колегії від 14.10.2014 року введено в дію, а 08.06.2016 року Головою Держгеокадастру керівникам Головних управлінь Держгеокадастру в областях направлено окреме доручення №296/3-16-0.17 щодо забезпечення неухильного виконання доручення Віце-прем'єр-міністра Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про затвердження на регулярній основі та оприлюднення на офіційному веб-сайті Держгеокадастру переліків земельних ділянок, що виставляються на земельні торги.
ОСОБА_2 Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області 19.04.2017 року на адресу ГУ Держгеокадастру в Одеській області надісланий лист №22-15-0.310-61/108-17, яким за результатами аналізу матеріалів інвентаризації, іншої землевпорядної документації, звернення фізичних та юридичних осіб, зокрема щодо надання в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, надано перелік земель сільськогосподарського призначення державної власності для формування земельних ділянок, як об'єктів цивільних прав, що не надані у власність чи у користування та підлягають продажу на земельних торгах, які розташовані на території Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту).
Відповідно до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Таким чином до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами може бути включена земельна ділянка лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки обєктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є обєктом цивільного права.
Згідно із ч. 1-4 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий квартал це компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо)
В свою чергу, кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Відповідно до п. 29, 30 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року №1051, кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.
Кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: номер кадастрової зони; номер кадастрового кварталу; чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу. Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою. Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі: індексної кадастрової карти (плану); даних, що містяться у Державному земельному кадастрі; відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 136 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.
Оскільки у наведеному відповідачем переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами №1492 та №1493 відсутнє присвоєння цим земельним ділянкам кадастрових номерів під час підготовки лотів до проведення земельних торгів, в даному випадку не можна говорити про правомірність відмови у наданні дозволу позивачу для розробки проекту землеустрою з наведених у листі №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року підстав, так як включення земельної ділянки на яку претендує позивач до вищевказаного переліку було здійснено з порушенням встановленого Земельним кодексом України порядку.
Крім того, судом зазначено вище про те, що у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки є невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, тобто, перелік підстав є вичерпним.
При цьому, така підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як включення тієї чи іншої земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону не передбачена ст. 118 Земельного кодексу України.
Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, викладеної в листі-відповіді за №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, вони також підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до висновків Верховного Суду України в рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З матеріалів справи вбачається неодноразове звернення позивача до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, в задоволенні яких відповідач відмовляв з підстав не передбачених нормами Земельного кодексу України, в відмовах відповідача не міститься будь-яких зауважень до самого клопотання та доданих до нього документів, судом встановлена неправомірність дій щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, викладеної в листі-відповіді за №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року, а тому в даному випадку належним способом захисту прав позивача є зобовязання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
Що стосується вимоги позивача про встановлення Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області строку подання до суду звіту про виконання постанови протягом одного місяця з дня набрання постановою суду законної сили, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, який застосовується судом за власною ініціативою та розсудом і не може бути предметом позовних вимог, проте в даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.
Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, викладеної в листі-відповіді за №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року, зобовязання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, викладеної в листі-відповіді за №Щ-5438/0-3461/6-17 від 03.05.2017 року.
Зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код платника НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1280 грн.
Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л. І. Свида