Справа № 520/3589/17
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/3589/17
Провадження № 2-а/520/463/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О. В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Одесі 1-ої роти 3-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови, суд, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 065420 від 24.02.2017 року. При цьому позивач посилається на те, що з постановою серії ЕАА № 065420 від 24.02.2017 року не згодний, та вважає її такою, що не відповідає нормам закону. Оскільки, відповідач не складав протокол та позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлений ст.ст 278, 279 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. При цьому представник вказав, що в оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем п. 16.3 ПДР, що не відповідає дійсності.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м. Одесі 1-ої роти 3-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як вказав, що позивач виїжджаючи з прибудинкової території на вул. Фонтанська дорога, не надав переваги у русі транспортному засобу під керуванням патрульних.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення, та пояснила, що у зв'язку із оскарженням позивачем виключно постанови серії ЕАА № 065420, а не правомірність дій патрульних, Управління надано лише відеозапис фіксування подій., після зупинки позивача.

Вислухавши представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 24.02.2017 року інспектором патрульної поліції лейтенантом поліції 1-ої роти 3-го батальйону ОСОБА_2 прийнято постанову серії ЕАА № 065420 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. /а.с. 14/.

Із дослідженої судом постанови ЕАА № 065420 від 24.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 24.02.2017 року о 22.27 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 14-А, не надав переваги у русі, виїжджаючи із прилеглої території буд. 14-А по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі, транспортному засобу, що рухався по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі /а.с. 13-14/, чим порушив п.п. 16.3 ПДР України.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що норми статті 258 КУпАП дозволяли інспектору ППС, у даному випадку, не складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та виносити постанову на місці вчинення правопорушення, у звязку з чим, доводи позивача в частині не складання інспектором протоколу та неправомірності прийняття постанови на місці вчинення правопорушення, є безпідставними.

Суд враховує положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Так, ч. 9 та 11 розділу третього «Інструкції» встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення): Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачаєтьсяКУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У ході розгляду справи представник Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції надала до суду клопотання про допит інспектора Кедика В.П. у якості свідка. Так, у судовому засіданні відповідач інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 пояснив суду, що 24.02.2017 року знаходився в екіпажі патрульної поліції, коли було виявлено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Інспектор Кедик В.П. вказав, що прийняття оскаржуваної постанови відбулося у чіткому дотриманні вимог законодавства.

Відповідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом в порядку ст. 80 КАС України, досліджено речові докази, надані до матеріалів справи на електронному носії, а саме відеозапис фіксування подій 24.02.2017 року /а.с. 36/, після перегляду якого суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та доведеним. Оскільки, вказаним відеозаписом зафіксовано лише процес прийняття інспектором оскаржуваної постанови, та відсутнє фіксування вчинення самого правопорушення, що інкримінується позивачу.

У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що інспектором неправомірно зазначено у постанові ЕАА № 065420 про порушення позивачем п.п. 16.3 ПДР України. Оскільки, у постанові вказано, що ОСОБА_5 не надав переваги у русі, виїжджаючи із прилеглої території буд. 14-А по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі, транспортному засобу, що рухався по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі. Зміст вказаного порушення, що викладено у постанові, на думку адвоката позивача, відповідає п. 10.2 ПДР України

Так, положеннями п.п. 16.3 ПДР України визначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 10.2. ПДР України, регламентовано, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Таким чином, суд погоджується із доводами сторони позивача, що інспектором патрульної поліції невірно визначено пункт ПДР України, що інкримінується позивачу, з урахуванням змісту викладеного у постанові правопорушення, а саме «не надання переваги у русі, виїжджаючи із прилеглої території буд. 14-А по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі, транспортному засобу, що рухався по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі».

Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що оскільки окрім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, суд не вбачає належних доказів, у розумінні ст.251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого їй правопорушення.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови що оскаржується, втрачена, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАА № 065420 від 24.02.2017 року, прийнята з порушенням вимог законодавства щодо її складання, у зв'язку з чим, позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 71, 159, 161-163, 171-2 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА № 065420, прийняту 24.02.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі 1-ої роти 3-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Васильків О. В.