Справа № 263/12249/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/263/714/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу адміністративною юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. 25.08.2017 року поліцейський ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 виніс постанову серії БР №811872 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови він керуючи транспортним засобом нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «стоп-контроль». Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за наступними підставами: в п.8 постанови вказано, що до постанови додаються пояснення двох осіб, але під час оформлення постанови ні у кого пояснення не відбиралися; він виконав вимоги знаку 3.41 «стоп-контроль» і почав рухатися після сигналу поліцейського; знак 3.41 «стоп-контроль» встановлено на бетонному блоці на висоті менше 1 метра від дорожнього покриття, с порушення ДСТУ 4100-2014. Отже відповідач свідомо зазначив у постанові не достовірні відомості, позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. Крім того постанова була складена без врахування його зауважень, пояснень та вивчення конкретної дорожньої обстановки, не були допитані свідки цього. Враховуючи наведене просить скасувати постанову серії БР №811872 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином, просив суд розглянути адміністративний позов за його відсутності.

Відповідач про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, але в судове засідання не зявився без поважних причин. Про причини неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки відповідач є субєктом владних повноважень, повідомлений про дату час і місце розгляду справи, суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25 серпня 2017 року поліцейський ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 склав постанову серії БР №811872 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. В постанові вказано, що ОСОБА_1 25 серпня 2017 року о 12 годині 5 хвилин на 417 км. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, керуючи автомобілем марки ГАЗ 31029 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41. «Стоп-контроль», а саме здійснив рух без зупинки в зоні дії знаку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до цього положення закону відповідач - повідомлявся належним та йому пропонувалося надати свої заперечення проти доводів позивача та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, однак будь яких заперечень та доводів в обґрунтування правомірності своїх дій відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно з Правилами дорожнього руху України дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Позивач стверджує, що 25 серпня 2017 року о 12 годині 5 хвилин на 417 км. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, він керуючи автомобілем марки ГАЗ 31029 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1, виконав вимогу дорожнього знаку 3.41. «Стоп-контроль» та зупинився саме перед дорожнім знаком. Натомість, відповідач не надав суду доказів того, що правопорушення, зазначене у постанові, було вчинене позивачем у вказаному місці.

Як передбачено в п. 10.5.33 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.41 «Контроль» потрібно застосовувати, щоб заборонити транспортним засобам проїзд контрольного посту й установлювати в місці, де повинен зупинитись транспортний засіб. Виходячи з цього, дія знаку 3.41 «Контроль» розповсюджуються лише на місце, де він встановлений, та не може розповсюджуватися на невизначену відстань або зону.

З постанови, що оскаржується не зрозуміло на якій відстані знаходиться стаціонарний контрольний пункт поліції від встановленогодорожнього знаку 3.41 «Контроль», не зазначений визначений порядок проїзду транспортних засобів через територію, яку займає стаціонарний контрольний пункт поліції з урахуванням потреби їх перевірки.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем під час ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не було з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, та всупереч ч. 2 ст. 71 КАС Українивідповідачем не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, а тому позовні вимоги про скасування спірної постанови є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Надані позивачем документи свідчать про те, що він своєчасно ще 4.09.2017 року звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом (справа 263/11075/17), на виконання ухвали суду від 5.09.2017 року про залишення позову без руху для усунення недоліків, яку отримав 20.09.2017 року, надав суду відповідні документи, які канцелярія суду замість передачі їх судді, зареєструвала їх як справу №263/12249/17, яка за протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями 22.09.2017 року була передана для розгляду судді Папаценко П.І. Отже за таких обставин позивачу ОСОБА_1 слід поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-11,102,109,159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до поліцейського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №811872 від 25.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя П.І.Папаценко