Справа № 818/1427/17
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 р. Справа №818/1427/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1427/17
до Голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_3
про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_3 (далі - відповідач, Голова РДА) в якому просить:
- визнати незаконною бездіяльність відповідача стосовно ненадання ОСОБА_1 інформації щодо причин ненарахування їй, як керівнику структурного підрозділу Тростянецької РДА, премії у грудні 2010 року;
- зобовязати надати інформацію щодо причин ненарахування премії позивачу у грудні 2010 року;
- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. за ненадання інформації в листі від 11.09.2017 р. за №18/П-80 щодо причин ненарахування позивачу премії у грудні 2010 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у серпні 2017 вона звернулась до Голови Тростянецької РДА із заявою в порядку Закону України "Про звернення громадян" про надання копії розпорядження про преміювання за грудень 2010 року та інформації щодо причин ненарахування позивачу, як керівнику структурного підрозділу, премії. На виконання вищезазначеної заяви Голова Тростянецької РДА надав позивачу відповідь, викладену у листі від 11.09.2017, відповідно до якого відповідачу направлено копію Розпорядження від 23.12.2010 №700 "Про преміювання працівників райдержадміністрації" та повідомлено, що преміювання здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України та у 2010 році згідно Положення про матеріальне стимулювання працівників апарату та малочисельних структурних підрозділів Тростянецької РДА відповідно до особового вкладу кожного в загальні результати роботи та визначається головою Тростянецької РДА.
Проте, з листа відповідача від 11.09.2017 №18/П-80, який було надіслано позивачу на його звернення вбачається, що Тростянецькою РДА не надано відповіді на питання ОСОБА_1, а саме: не повідомлено про причини не нарахування позивачу, як керівнику структурного підрозділу премії в грудні 2010 року. Зазначено лише те, що премія нараховується відповідно до особистого вкладу кожного з працівників в загальні результати роботи та визначається головою Тростянецької РДА (а.с.5).
Позивач вважає, що відповідачем проігноровано вимогу її заяви від 23.08.2017р. в частині надання пояснень щодо ненарахування ОСОБА_1 премії в грудні 2010 року, чим порушено та обмежено її право на отримання обґрунтованої відповіді.
Позивач вважає таку відповідь, викладену у листі від 11.09.2017, незаконною, оскільки фактично відповідачем не надано відповідь на запитувану інформацію.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила адміністративний позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог позивача з підстав, викладених у письмовому запереченні (а.с.39-40). Відповідач зазначає, що при наданні відповіді на звернення ОСОБА_1 Тростянецька РДА діяла відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян", а саме, ст.ст. 19-20, де містяться вимоги щодо строків розгляду, обєктивності, всебічності, і вчасності, в той час вимог щодо форми надання відповіді на звернення громадян вказаний Закон не містить.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.08.2017 позивач, ОСОБА_1, звернулась до Голови Тростянецької РДА з заявою в якій зазначала, що у грудні 2010 році ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Тростянецькою районною державною адміністрацією і працювала на посаді начальника юридичного відділу Тростянецької РДА . У грудні 2010 року відбувалось преміювання керівників структурних підрозділів Тростянецької РДА, але заявницею дані кошти отримані не були. На підставі викладеного позивач просила надати їй належним чином завірену копію розпорядження про преміювання працівників Тростянецької РДА у грудні 2010 року та інформацію про причини не нарахування позивачу, як керівнику структурного підрозділу даної премії (а.с.34).
В судовому засіданні було встановлено, що вищезазначене звернення розглядалося відповідачем в порядку та з урахуванням положень Закону України "про звернення громадян".
Так, за результатом розгляду вказаної заяви, листом від 11.09.2017 №18/П-80 Тростянецька РДА надало заявнику витребувану копію Розпорядження Голови Тростянецької РДА від 23.12.2010 №700 "Про преміювання працівників райдержадміністрації" та повідомила ОСОБА_1 про те, що преміювання здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України та у 2010 році згідно Положення про матеріальне стимулювання працівників апарату та малочисельних структурних підрозділів Тростянецької РДА відповідно до особового вкладу кожного в загальні результати роботи та визначається головою Тростянецької РДА (а.с.5).
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").
Частиною 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Суд, проаналізувавши відповідь Тростянецької РДА від 11.09.2017 №18/П-80 на звернення ОСОБА_1 від 23.08.2017р., зазначає, що в порушення вимог ст.19 Закону України "Про звернення громадян", позивачу фактично не надано відповідь щодо другого порушеного у заяві питання, а саме, не надано інформації щодо п р и ч и н ненарахування ОСОБА_1, як керівнику структурного підрозділу, премії у грудні 2010 року.
Таким чином, заява позивача не розглянута по суті, заявнику не надано повну та обґрунтовану відповідь на поставлене в зверненні питання відносно причин неотримання позивачем премії у відповідний період. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив лише, що рішення про преміювання працівників апарату РДА приймає особисто голова Тростянецької РДА. Однак, причини відсутності преміювання щодо позивача в грудні 2010 р. представник відповідача пояснити не зміг.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Головою Тростянецької РДА як субєктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами факт розгляду заяви позивача у відповідності до вимог діючого законодавства.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання незаконною бездіяльності Голови Тростянецької РДА щодо ненадання інформації одне з питань заяви ОСОБА_1 від 23.08.2017 року відносно причин ненарахування премії у грудні 2010 року та в частині зобовязання Голову Тростянецької РДА надати відповіді на питання, поставлене у заяві ОСОБА_1 від 23.08.2017 року щодо надання інформації про причини не нарахування ОСОБА_1, як керівнику структурного підрозділу, премії у грудні 2010 року.
Щодо стягнення з Голови Тростянецької РДА ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. за ненадання відповіді на лист від 23.08.2017 щодо причин не нарахування позивачу премії у грудні 2010 року, слід зазначити наступне:
Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.
Разом з тим, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст.1166,1167 ЦК України доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди та його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Так, позивач у позовній заяві жодним чином не обґрунтовує якими діями відповідача ОСОБА_1 завдано моральну шкоду і в чому проявлялась така шкода.
Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведено факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в про стягнення з відповідача моральної шкоди є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання бездіяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати незаконною бездіяльність голови Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_3 стосовно ненадання ОСОБА_1 інформації щодо причин ненарахування їй, як керівнику структурного підрозділу, премії у грудні 2010 року.
Зобовязати голову Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_3 надати інформацію щодо причин ненарахування начальнику юридичного відділу Тростянецької районної державної адміністрації ОСОБА_1 премії у грудні 2010 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 14.11.2017 року.

Суддя О.М. Кунець