Справа № 803/482/17
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 листопада 2017 року м. Київ К/800/32888/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Володимир-Волинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про зобов'язання провести нарахування та виплату недонарахованої індексації заробітної плати за період з 01.03.2009 по 30.06.2012 у розмірі 5729,19 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01.03.2009 по 30.06.2012.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Зобов'язано Володимир-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недонарахованої суми індексації заробітної плати за період з 01 березня 2009 року по 30 червня 2012 року у розмірі 5729,19 грн. (п'ять тисяч сімсот двадцять дев'ять грн. 19 коп.). Зобов'язано Володимир-Волинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати індексації заробітної плати за період з 01 березня 2009 року по 30 червня 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

За результатами перевірки винесено припис від 16.11.2012 №03-01-04/0462-0398, в якому зазначено, що індексація заробітної плати проводилась з порушенням п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а саме: при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалось базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів. У період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року на підставі наказів керівників Нововолинської ОДПІ працівникам проводились виплати, які носять стимулюючий характер, з одночасним не нарахуванням і виплатою індексації, яка носить обов'язковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці». У зв'язку з виявленими порушеннями, приписано, зокрема, дотримуватись вимог п.п.2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 №526.

Вказаний припис Нововолинська ОДПІ оскаржила в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.10.2015 року, у справі № 2а/0370/4007/12 у задоволенні адміністративного позову Нововолинської ОДПІ до ТДІПП у Волинській області про визнання протиправним та скасування припису інспекції з питань праці від 16.11.2012 №03-01-04/0462-0398 в частині зазначення порушень, зокрема, щодо дотримання вимог п.п.2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 №526 відмовлено повністю.

16.02.2017 року позивач звернулася із листом до Володимир-Волинської ОДПІ про нарахування та виплату їй ненарахованої Нововолинською ОДПІ вчасно суми індексації за період з 01.03.2009 року по 30.06.2012 року та компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків її виплати.

Листом від 22.02.2017 №25/03-16-05 відповідач повідомив, що Володимир-Волинська ОДПІ є правонаступником Нововолинської ОДПІ. При реорганізації Нововолинської ОДПІ шляхом приєднання не було передано жодних документів, які підтверджують вказані у заяві факти, а саме: акт перевірки Володимир-Волинської ОДФІ, акт перевірки ТДІПП у Волинській області, припис за результатами перевірки, де було б вказано перелік осіб та суми не донарахованої індексації. Відсутність оригіналів документів робить неможливим вивчення порушень при нарахуванні та виплаті індексації по суті, відтак Володимир-Волинська ОДПІ не має правових підстав щодо нарахування та виплати індексації та компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закону №1282-ХІІ), згідно з нормами статей 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У рішенні Конституційний Суд України від 15.10.2013 №9рп/2013 зазначив, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників обчислюється відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з пунктом 1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Пунктом 5 цього Порядку визначено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Діючим законодавством встановлений обов'язок для підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Як вбачається з матеріалів справи, приписом ТДІПП у Волинській області від 16.12.2012 №03-01-04/0462-0398, який є чинний та не скасований в судовому порядку, встановлено, що основним нормативним документом, який регулює умови оплати праці установи - Нововолинської ОДПІ є постанова Кабінету Міністру України 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Відповідно до зазначеного нормативного документу останнє підвищення посадових окладів працівників відбулось у лютому 2008 року, а тому базовим періодом для обчислення індексації заробітної плати працівників, які працюють в установі з лютого 2008 року і в яких не зростали доходи на суму, що перевищує розмір індексації, є лютий 2008 року.

Перевіркою встановлено, що індексація заробітної плати Нововолинською ОДПІ проводилась з порушенням п.5 Порядку, а саме при нарахуванні індексації заробітної плати кожне підвищення складової заробітної плати вважалося базовим без врахування того, що розмір належної індексації заробітної плати в даному місяці перевищував розмір підвищення доходів працівника, в результаті чого працівникам безпідставно було відмовлено в проведенні індексації доходів.

У період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року працівникам Нововолинської ОДПІ проводились виплати, які носили стимулюючий характер, з одночасним не нарахуванням і виплатою індексації, яка носить обов'язковий характер, що суперечить вимогам статей 22, 33 Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт не нарахування та не виплати працівникам Нововолинської ОДПІ, в тому числі і позивачу, суми індексації заробітної плати у період з 01.01.2008 року по 01.08.2012 року відповідно до Закону №1282-ХІІ.

У касаційній скарзі Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що серед матеріалів справи відсутні докази, які б вказували на порушення з боку відповідача норм законодавства.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Володимир-Волинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка