Справа № 826/155/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 листопада 2017 року № 826/155/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. в письмовому провадженні розглянув справу за позовом ТОВ «Луї Вюіттон Україна» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень; зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Луї Вюіттон Україна» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі - відповідач-1), Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.05.2015 №, №; зобов'язання вчинити дії щодо зарахування сум авансових внесків з податку на прибуток сплачених товариством 30.09.2013 та 11.12.2013 при виплаті дивідендів за період 2012 рік в сумі 2 691 215 грн в рахунок сплати сум авансових внесків, які повинні сплачуватись 30.06.2014 - 346 013 грн31.07.2014 - 346 013 грн., 31.08.2014- 346 013 грн, 30.09.2014 - 346 013 грн, 31.10.2014 - 346 013 грн., 30.11.2014 - 346 013 грн, 31.12.2014 - 346 013 грн., 31.01.2015 - 346 013 грн. відповідно до приписів ст.. 57 Податкового кодексу України; визнання протиправним дій по нарахуванню ТОВ «Луї Вюіттон Україна» пені в сумі 107 726,40 грн за несвоєчасне погашення податкового боргу; зобов'язання вчинити дії щодо коригування даних у картках особового рахунку з податку на прибуток ТОВ «Луї Вюіттон Україна» шляхом виключення із карток особового рахунку пені в сумі 107 726,40 грн.; зобов'язання вчинити дії щодо коригування даних у картках особового рахунку з податку на прибуток ТОВ «Луї Вюіттон Україна» у зв'язку із зарахуванням сум авансових внесків з податку на прибуток сплачених ТОВ «Луї Вюіттон Україна» при виплаті дивідендів за період 2012 рік в сумі 2 691 215 грн. в рахунок сплати сум авансових внесків з податку на прибуток, які повинні були сплачуватись відповідно до приписів ст.. 57 Податкового кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачі неправомірно не зарахували суму авансових з податку на прибуток внесків сплачену ним, позивачем, 30.09.2013 та 11.12.2013 при виплаті дивідендів за період 2012 рік відповідно до приписів ст. 57 Податкового кодексу України, внаслідок чого у позивача виник штучно створений податковий борг та безпідставно нараховано пеню.

Відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що в картку платника податків не зараховано переплату в сумі 2 691 215 грн, розраховуючи на яку позивач не сплачував авансові внески у 2014 році, внаслідок чого виникла недоїмка та нарахована пеня.

В судовому засіданні ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ «Луї Вюіттон Україна» за результатом якої складено акт від 06.05.2015 №814/2655-15-04 (далі акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що відповідач 1 дійшов висновку про порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у розмірі 2 726 757 грн., а саме за період червень 2014 року - січень 2015 року.

На підставі акту перевірки відповідачем-1 прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.05.2015:

- №, яким позивачу нараховано штрафні санкцій в сумі 476 148 грн.

- №, яким позивачу нараховано штрафні санкції в сумі 34 601,30 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 31.12.2013 переплата в картці особового рахунку з податку на прибуток - підприємств (становила - 3 781 849,50 грн. (акт звірки від 13.05.2013 № 16912-20).

Станом на 31.12.2013 переплата в картці особового рахунку по авансових внесках з податку на прибуток підприємств становила - 1 975 846,00 грн. (акт звірки від 13.05.2013 № 16908-20).

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2014 позивачем подано до Відповідача 1 Податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, з наступними показниками: рядок 07 «Об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 01 - рядок 04) (+, -)» - 21 882 755,00 грн.; рядок 08 «Об'єкт оподаткування від діяльності, що підлягає патентуванню (+, -)» - 21 882 755,00 грн.; рядок 12 «Податок на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню, зменшений на вартість торгових патентів» - 4 152 155,00 грн.; рядок 13 «Зменшення нарахованої суми податку» - 6 843 370,00 грн.; рядок 14 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 - рядок 13)» - «мінус» 2 691 215,00 грн.; рядок 20 «Сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів), що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді за місцезнаходженням юридичної особи - платника консолідованого податку» - 3 518 990,00 грн.; рядок 23 «Авансовий внесок ((рядок 10 + рядок 11 + рядок 12 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства - рядок 13.1 - рядок 13.2 - рядок 13.6 додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства)/12), що підлягатиме сплаті щомісячно» - 346 013,00 грн.

Згідно з Додатком ЗП до Декларації за 2013 р. ТОВ «Луї Вюіттон Україна» задекларовано: рядок 13 «Зменшення нарахованої суми податку (рядок 13.1 + рядок 13.2 + рядок 13.5.1 + рядок 13.6 + рядок 13.7)» - 6 843 370,00 грн.; рядок 13.3 «Сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді» - 3 518 990,00 грн.; рядок 3.5 «Сума нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) за місцезнаходженням юридичної особи рядок 13.3 + рядок 13.4), у тому числі:» - 3 518 990,00 грн.; рядок 13.5.1 «Сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку юридичної особи в поточному звітному (податковому) періоді» - 3 518 990,00 грн.; 13.7 «Сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток з довідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу II та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України» - 3 324 380,00 грн.

23.11.2016 позивач подав уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік відповідно до якої зменшено податкове зобов'язання на 2 024 154,00 грн., у зв'язку із виправленням рядку 13.7 «Сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу II та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України» у додатку ЗП до Податкової декларації з податку на пруток підприємств за 2013 рік задекларовано суму - 3 324 380,00 грн. Фактична сума нарахованих за 2013 рік авансових внесків відповідно до п.57.1 та абз. 2 п. 2 підр. 4 розд. XX ПКУ становить - 5 348 534.00 грн. Так як рядок 13.7 додатку ЗП до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств формує суму рядка 13 самої декларації, то за 2013 рік зменшення нарахованої суми податку було занижено, а податкове зобов'язання завищено на - 2 024 154,00 грн. Цим розрахунком коригувань вказана помилка виправляється».

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України нарахування та сплата податкового зобов'язання здійснюється на підставі документа, що подається контролюючому органу в у випадках, передбаченим Податковим кодексом України.

Таким документом є податкова декларація з податку на прибуток та розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств.

Відповідно до статті 57 Податкового кодексу України у складі річної податкової декларації та у розрахунку платником податку зазначаються щомісячні авансові внески, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума грошових коштів, які платник податків зобов'язаний сплатити до відповідної о бюджету в якості податкового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума грошових коштів, яку платник податків сплачує до відповідною бюджету в якості податку або збору на основі, в порядку і терміни, визначені податковим законодавством.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом 4 названого пункту також закріплено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Отже, авансові платежі з податку на прибуток, які сплачуються протягом звітного річною періоду, є складовою частиною податку на прибуток того звітного періоду, протягом якого вони сплачуються та який визначений для сплати в розрахунку щомісячних авансових платежів у складі річної декларації.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо об'єктів нерухомості» від 04.07.2013 №403-VII, що набрав чинності 04.08.2013, до Податкового кодексу України внесено зміни, які дозволили враховувати сплату авансовою внеску під час виплати дивідендів в оплату щомісячних авансів з податку на прибуток.

Так, у зміненій згаданим Законом редакції Податковою кодексу України абзацами 5 та 6 п. 57.1 ст. 57 встановлено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до и. 153.3 Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до н. 153.3 Податковою кодексу України, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Таким чином, внесені до Податковою кодексу України зміни прямо дозволяють зменшити щомісячні аванси з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах, що також підтверджено листом Міністерства доходів і зборів України від 17.07.2014 № 17176/7/99-99-19-02-02-17.

Як зазначено вище, позивач виявив бажання зменшити суму нарахованого податку звітного періоду на суму таких авансових внесків за дивідендами та зарахувати у зменшення щомісячних авансових внесків, визначених у п. 57.1 ст. 57 ПК України у наступних звітних місяцях до повного її погашення, яке задекларувало у декларації за 2013 рік (рядки 13.54 та 13.5.1 додатку ЗП Декларації за 2013 рік).

Як зазначає у письмових поясненнях відповідач-2 було перераховано в автоматичному режимі показники ТОВ «Луї Вюіттон Україна» і в картку платника податків не зараховано переплату в сумі 2 691 215 грн., внаслідок чого виникла недоїмка, яка станом на 30.11.2014 становила 2 034 731 грн.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 25.12.2014 позивачем сплачено податок в сумі 1 591 365 грн. та 03.02.2015 - 1 150 00 грн., 24.02.2014 - 446 013 грн., у зв'язку з чим нараховано пеню в сумі 107 726 грн. та штрафні санкції на загальну суму 510 750 грн.

Оскільки згадувані норми ПК України дозволяють зменшити щомісячні аванси з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах, чого відповідачами безпідставно зроблено не було, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 19.05.2015 №, №; зобов'язання вчинити дії щодо зарахування сум авансових внесків з податку на прибуток сплачених товариством 30.09.2013 та 11.12.2013 при виплаті дивідендів за період 2012 рік в сумі 2 691 215 грн в рахунок сплати сум авансових внесків, які повинні сплачуватись 30.06.2014 - 346 013 грн31.07.2014 - 346 013 грн., 31.08.2014- 346 013 грн, 30.09.2014 - 346 013 грн, 31.10.2014 - 346 013 грн., 30.11.2014 - 346 013 грн, 31.12.2014 - 346 013 грн., 31.01.2015 - 346 013 грн. відповідно до приписів ст.. 57 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 129.2 ст. 129 Податковою кодексу України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошовою зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошовою зобов'язання (його частини) скасовуються.

За таких умов суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно нарахував позивачу пеню у розмірі 107 726 грн., що вказує на наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним дій по нарахуванню ТОВ «Луї Вюіттон Україна» пені в сумі 107 726,40 грн за несвоєчасне погашення податкового боргу.

Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання зобов'язання вчинити дії щодо коригування даних у картках особового рахунку з податку на прибуток ТОВ «Луї Вюіттон Україна» шляхом виключення із карток особового рахунку пені в сумі 107 726,40 грн.; зобов'язання вчинити дії щодо коригування даних у картках особового рахунку з податку на прибуток ТОВ «Луї Вюіттон Україна» у зв'язку із зарахуванням сум авансових внесків з податку на прибуток сплачених ТОВ «Луї Вюіттон Україна» при виплаті дивідендів за період 2012 рік в сумі 2 691 215 грн. в рахунок сплати сум авансових внесків з податку на прибуток, які повинні були сплачуватись відповідно до приписів ст.. 57 Податкового кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України для цілей оподаткування податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію». У статті 1 цього Закону інформацію визнано будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

В силу вимог п. 63.12 ст. 63 Податкового кодексу України інформація, що збирається, використовується та формується органами державної податкової служби у зв'язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних і використовується з урахуванням обмежень, передбачених для податкової інформації з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 № 276 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Пунктами 5.1, 5.3 цієї ж Інструкції передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників з бюджетом за податками, зборами (обов'язковими платежами) органи державної податкової служби провадять оперативний облік надходжень платежів згідно з кодами бюджетної класифікації за доходами на підставі документів, перелічених у розділі 2 цієї Інструкції.

Дані про надходження платежів до бюджету відображаються органом державної податкової служби в особових рахунках платників і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Таким чином, дані картки особового рахунку платника як різновид податкової інформації повинні достовірно відображати дійсний стан розрахунків такого платника з бюджетом.

Як випливає зі змісту ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто у порядку цієї статті КАСУ до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи за до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішенням, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Дією посадових осіб податкового органу, яка підлягає судовому оскарженню, є владне волевиявлення таких осіб, яке не оформлено актом ненормативного характеру, однак призвело до порушення прав та свобод платника або створило перешкоди для їх реалізації.

Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача.

Разом з тим, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність своїх дій та винесення оскаржуваної податкової вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх часткового задоволення.

Беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частити вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково позовні вимоги.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.05.2015 №, № прийняті Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

3. Зобов'язати Офіс великих платників податків ДФС вчинити дії щодо зарахування сум авансових внесків з податку на прибуток сплачених товариством 30.09.2013 та 11.12.2013 при виплаті дивідендів за період 2012 рік в сумі 2 691 215 грн в рахунок сплати сум авансових внесків, які повинні сплачуватись 30.06.2014 - 346 013 грн31.07.2014 - 346 013 грн., 31.08.2014- 346 013 грн, 30.09.2014 - 346 013 грн, 31.10.2014 - 346 013 грн., 30.11.2014 - 346 013 грн, 31.12.2014 - 346 013 грн., 31.01.2015 - 346 013 грн. відповідно до приписів ст.. 57 Податкового кодексу України.

4. Визнати протиправним дії Офісу великих платників податків ДФС по нарахуванню ТОВ «Луї Вюіттон Україна» пені в сумі 107 726,40 грн. за несвоєчасне погашення податкового боргу.

5. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

6. Стягнути на користь ТОВ «Луї Вюіттон Україна» () судовий збір в сумі 7 661,25 грн. за рахунок бюджетних нарахувань Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

7. Стягнути на користь ТОВ «Луї Вюіттон Україна» () судовий збір в сумі 3215,89 грн. за рахунок бюджетних нарахувань Офісу великих платників податків ДФС.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда