Справа № 361/1689/17
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1689/17
Провадження № 2-а/361/278/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Корніюк К.А., Чуксіну В.В., розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області, сільського голови с. Пухівка ОСОБА_3 про визнання протиправними дії сільського голови по відмові в погодженні меж земельної ділянки та зобов'язання погодити та підписати акт встановлення меж земельної ділянки,

встановив:

Позивач просить суд визнати протиправними дії сільського голови с. Пухівка ОСОБА_3 по відмові 21.09.2016р. в погодженні йому меж земельної ділянки площею 2 га в селі Пухівка Броварського району Київської області, та зобовязати відповідача ОСОБА_2 сільську раду Броварського району Київської області погодити та підписати акт встановлення меж земельної ділянки площею 2 га в селі Пухівка Броварського району Київської області.

Позовні вимоги позивач вмотивував тим, що він 24.03.2016р. звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки для ОСГ площею 0,2га в с. Пухівка, долучивши всі передбачені законом документи, зокрема графічні матеріали з позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки в селі Пухівка; оскільки відповідач протягом встановленого законом місячного строку не надав відповідь на дане клопотання про надання дозволу чи вмотивованої відмови, то позивач у відповідності до ч.7 ст.118 ЗК скористався правом на замовлення і розроблення проекту землеустрою без отримання такого дозволу сільської ради (за принципом мовчазної згоди), про що 16.05.2016р. відправила поштою повідомлення з долученням копії договору на виготовлення проекту землеустрою, укладеного з ТОВ «Інгер-град»; 19.05.2016р. позивач отримав від відповідача лист, у якому повідомив, що розглянув клопотання позивача і відмовив йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у звязку з тим, що вказана земельна ділянка передається у комунальну власність територіальної громади села Пухівка для зони відпочинку згідно рішення сільської ради №1807-39-У1 від 14.07.2015р. Позивач вважає, що оскільки відповідь надана лише у травні 2016р., тобто з пропуском місячного строку для розгляду клопотання, передбаченого статтею 118 ЗК України, то позивач мав право виготовляти проект землеустрою за принципом мовчазної згоди. 26.08.2016р. позивач направив відповідачу на імя сільського голови листа повідомленням про те, що він розробив проект землеустрою, і запропонував сільському голові погодити межі земельної ділянки. Відповідач своїм листом від 21.09.2016р. №360 (дія, що оскаржується) відмовив позивачу у погодженні меж земельної ділянки з посиланнями, зокрема, на те, що є рішення № 1807-39-У1 від 14.07.2015р. про надання дозволу ОСОБА_2 сільській раді на виготовлення проекту землеустрою на дану земельну ділянку для передачі її у комунальну власність. Отримавши дану відповідь, якою фактично було відмовлено у погодженні меж земельної ділянки, позивач звернувся до Держгеокадастру, який в свою чергу надав позивачу відповідь, за змістом якої бажана для позивача земельна ділянка не знаходиться у складі тої земельної ділянки, щодо відведення якої у комунальну власність було надано дозвіл рішенням №1807-39-У1 від 14.07.2015р., враховуючи посилання Держгеокадастру у його відповіді на інший кадастровий номер земельної ділянки. Письмову відмову погодити межі (вчинену відповідачем у вигляді листа за номером №360 від 21.09.2016р.) позивач вважає протиправною, оскільки вважає, що така відмова не відповідає вимогам ч.6, ч.7 ст.118 ЗК України, оскільки вступив у дію принцип мовчазної згоди, за яким позивач набув право на виготовлення проекту землеустрою, і відповідач був зобовязаний погодити межі земельної ділянки, на яку виготовлявся проект землеустрою за замовленням позивача, і був зобовязаний підписати акт погодження меж вказаної земельної ділянки.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, дали пояснення, за змістом аналогічні викладеним у позовній заяві, зокрема, підставами для визнання протиправними вказаної дії відповідача (в листі №360 від 21.09.2016р.) представник позивача зазначив те, що в даному випадку діяла мовчазна згода, і тому позивач мав право виготовляти проект землеустрою, а сільський голова був зобовязаний погодити межі і не мав підстав не погоджувати межі земельної ділянки. Як вважає представник позивача, дане зобовязання сільського голови виникло у нього як у керівника сільської ради, до повноважень якої на думку позивача - віднесено погодження меж земельної ділянки в селі Пухівка. Також представник позивача пояснив, що до листа позивача від 26.08.2016р. він не долучав акту (актів) узгодження меж, які б повинен був підписати сільський голова від імені сільської ради, і не зробив це з тої причини, що у позивача на той час не було розуміння, чи згоден їх підписати сільський голова, і що у разі, якби сільський голова на звернення позивача надав згоду погодити межі земельної ділянки, то тоді б позивач подав йому акт на підписання. Тому просить зобовязати ОСОБА_2 сільську раду погодити ОСОБА_1 і підписати акт вставлення меж земельної ділянки. Крім того, представник позивача послався на те, що відповідач порушує земельне законодавство і даною відмовою відповідач порушив право позивача на отримання у власність земельної ділянки, на якій він, позивач, мав намір у подальшому побудувати храм.

Відповідач в судове засідання не з,явився, був повідомлений належним чином, заяви про визнання позову або письмових заперечень проти позову не подав. Суд ухвалив справу розглянути у відсутності відповідачів. При з,ясуванні позиції відповідача, суд виходить з тих письмових відповідей, які були надані відповідачем позивачу, і які наявні в матеріалах даної справи.

При розгляді справи з поданих доказів і пояснень сторін встановлено:

Позивач 24.03.2016р. за вх..№88 подав до ОСОБА_2 сільської ради заяву, в якій просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 0,2га для ведення ОСГ в межах села Пухівка Броварського району. До заяви долучено копію паспорту, ідентифікаційного номеру, графічний матеріал з позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки (позначено зеленим кольором ділянку прямокутної форми у ряду з іншими подібної форми і розміру , поблизу від річки Десна).

Згідно договору №1525 від 12.05.2016р. даний договір укладено між замовником ОСОБА_1 і виконавцем ТОВ «ІНГЕР-ГРАД», предмет договору: виконання робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,2га для ОСГ в с. Пухівка.

Позивачем суду наданий фіскальний чек до поштового відправлення листа на адресу ОСОБА_2 сільської ради 16.05.2016р. Зі слів позивача (його представника) за даним чеком оплачено відправлення відповідачу листа з повідомленням про намір виготовлення проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди. Разом з тим, даний лист позивачем до позову і до матеріалів справи не долучено, тому судом дана обставина не досліджується.

26.08.2016р. позивач направив відповідачу листа, який зареєстрований за вхідним номером №280 від 29.08.2016р., в якому повідомив, що протягом 1 місяця сільська рада не розглянула його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або вмотивовану відмову, тому він приступив до виготовлення проекту землеустрою без отримання дозволу сільської ради за принципом мовчазної згоди, і у даному листі позивач, зокрема, зазначив, що він замовив проект землеустрою, виконавець «ТОВ «ІНГЕР-ГРАД» розробив проект і отримує необхідні погодження згідно процедури оформлення проекту, наступним кроком є отримання підпису голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 під актом погодження меж земельних ділянок. Законотворець не передбачає можливості непогодження цього акту, якщо всі попередні вимоги закону дотримані.» Тому у даному листі позивач пропонував «голові ОСОБА_2 сільради підписати акти погодження меж земельних ділянок». Просив надати відповідь у місячний строк. В заяві відсутні відомості про долучення до неї будь-яких документів. Представник позивача з цього приводу у судовому засіданні пояснив, що до даного листа позивач не долучав акту (актів) узгодження меж земельних ділянок, який пропонував підписати сільському голові.

На вказану заяву позивача відповідач надав відповідь від 21.09.2016р. вх..№360 (оскаржувана дія), в якій, посилаючись на ст.19 Конституції України, ст.22 та ст.50 Закону «Про землеустрій», ст.118 ЗК України, ст.ст.1 та 24 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», повідомив позивачу, що рішенням від 19.04.2016р. №134-У-У11 за результатами розгляду його заяви ОСОБА_2 сільська рада відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної позивачем земельної ділянки, розяснив підстави відмови: у звязку з тим, що дана земельна ділянка відводиться у комунальну власність територіальній громаді села Пухівка для зони відпочинку згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради № 1807-39-У1 від 14.07.2015р. Відповідач у даному листі розяснив позивачу, що у даному випадку у позивача були відсутні підстави для замовлення проекту землеустрою без отримання дозволу сільської ради (за принципом мовчазної згоди). У тому ж листі відповідач повідомив позивача, що з огляду на вказані обставини, що жодного рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою сільською радою не приймалось, підстави для застосування процедури відведення ділянки в порядку мовчазної згоди відсутні, то органу місцевого самоврядування відсутні будь-які правові підстави для задоволення листа запитувача.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради 19.04.2016р. №134-У-У11 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою - ОСОБА_2 сільська рада відмовила гр.. ОСОБА_1 ( позивачу) у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2га для ведення ОСГ в селі Пухівка в звязку з тим, що вказана земельна ділянка передається у комунальну власність територіальній громаді села Пухівка для зони відпочинку згідно рішення №1807-39-УІ від 14.07.2015р.

Дане рішення було опубліковано на сайті сільської ради , згідно інформації про публікацію - 27.04.2016р.

Крім того , позивачем надані суду такі документи (їх копії):

Рішення ОСОБА_2 сільської ради № 1807-ХХХІХ-У1 від 14.07.2015р. (№1807-39-6), яким надано дозвіл ОСОБА_2 сільській раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність площею 12,1560га для організації масового організованого відпочинку населення с. Пухівка.

Рішення ОСОБА_2 сільської ради №1809-ХХХІХ-У1 (№1809-39-6) від 14.07.2015р., яким надано дозвіл ОСОБА_2 сільській раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність площею 25,9098га для організації масового організованого відпочинку населення с. Пухівка.

Рішення ОСОБА_2 сільської ради № 376-Х-У11 від 1.12.2016р., яким затверджено проект землеустрою щодо формування земель комунальної власності ОСОБА_2 сільській раді під землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні обєкти загального користування, а також інші землі) площею 19,8731га в селі Пухівка. Кадастровий номер земельної ділянки :01:079:0001.

Відповідь Держгеокадастру на запит ОСОБА_1 від 11.01.2017р. в якому є посилання на Рішення ОСОБА_2 сільської ради № 1807-39-У1 від 14.07.2015р. про надання дозволу ОСОБА_2 сільській раді на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність ОСОБА_2 сільській раді, на підставі якого було виготовлено проект землеустрою щодо формування земель комунальної власності села Пухівка. Земельну ділянку площею 9,1169га з кадастровим номером :01:067:0002 зареєстровано 5.10.2016р. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 25.10.2016р. № 340-1Х-У11 затверджено вказаний проект землеустрою та передано у комунальну власність 9,1169га земель загального користування.

Згідно відповіді ОСОБА_2 сільської ради від 4.01.2017р. адвокату ОСОБА_4 надавалось розяснення , що саме на земельні ділянки, закріплені за ОСОБА_2 сільською радою на правовому титулі комунальна власність села Пухівка, для організації і проведення масового відпочинку громадян, були подані документи ОСОБА_1 24.03.2016р. за вх.№88 до ОСОБА_2 сільської ради щодо безоплатної передачі.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з наступного:

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.6 та ч.7 ст.118 ЗК України клопотання громадян про безоплатну передачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі, якщо в місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування не надає дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє орган місцевого самоврядування, додавши до письмового повідомлення договір на виконання робіт із землеустрою.

Згідно ч.1 ст.26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» - виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Повноваження сільського голови визначені у ст.42 вказаного Закону.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 КАСУ передбачено право особи на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи дії відповідача (в межах оскарження) на відповідність їх вимогам закону, виходячи з положень статті 2 КАСУ, суд дійшов таких висновків:

Відповідач розглянув клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою в порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України, прийнявши відповідне колегіальне рішення (про відмову у наданні дозволу). Дане Рішення сільська рада прийняла у строки, передбачені статтею 118 ЗК України (19.04.2016р.), тому відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених у ч.7 (абзац 3) ст.118 ЗК України - а саме щодо набуття громадянином права на виготовлення проекту землеустрою без дозволу сільської ради ( за так званою мовчазною згодою). Обґрунтування позивача в цій частині не відповідають вимогам закону і встановленим конкретним обставинам справи.

Позивач посилається на те, що відповідач протягом одного місяця з дня подання клопотання не надав йому відповідь про надання дозволу чи про вмотивовану відмову, а тому він, позивач, мав право на виготовлення проекту згідно положень абзацу 3 ч.7 ст.118 ЗК, - але таке посилання суперечать вимогам закону. Позивач посилається на отримання ним відповіді про відмову у наданні дозволу лише в травні 2016р. як на підставу застосування ним принципу мовчазної згоди. Разом з тим, в розумінні закону, що встановлює процедуру і порядок розгляду клопотання, поданого в порядку ст.118 ЗК України, розглядом клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є колегіальний розгляд такого клопотання тобто прийняття сільською радою на сесії відповідного рішення, а не надання письмової відповіді про прийняте рішення чи про надання дозволу як це неправильно тлумачить позивач. Позивач посилається на публікацію на сайті даного рішення лише 27.04.2016р., але дана обставина не є такою, що спростовує правомірність прийнятого рішення по його суті, не спростовує дотримання відповідачем місячного строку розгляду клопотання в порядку ст.118 ЗК України, до того, ж суд , розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і виходить з того, що в даній справі позивач не оскаржує вказане рішення сільської ради.

Дане рішення сільської ради (№134-У-У11 від 19.04.2016р. про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою) позивачем не оскаржується. У разі, якщо позивач вважає, що його права порушені даним рішенням, то він мав право обрати інший спосіб захисту і звернутись до суду з відповідним позовом - про оскарження саме вказаного рішення. Дане питання є поза межами розгляду даної адміністративної справи, тому при розгляді даної справи в межах заявлених позовних вимог суд не надає оцінку вказаному рішенню, приймаючи до уваги його наявність; і за принципом правомірності дане рішення в межах розгляду даної справи вважається законним і таким, що з нього наступили певні наслідки.

Таким чином, оскільки у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивачу уповноваженим органом- органом місцевого самоврядування було відмовлено, тому позивач не набув права і законної підстави для виготовлення проекту відводу щодо вказаної ним у клопотанні земельної ділянки, і відповідно відсутні підстави для вчинення сільською радою чи її посадовою особою будь-яких дій в процесі виготовлення проекту землеустрою, в тому числі щодо погодження проекту землеустрою, а також щодо погодження меж земельної ділянки в процесі розроблення проекту землеустрою.

Позивач не зміг однозначно визначитись з приводу того, про яке погодження він просив сільського голову у своєму листі від 26.08.2016р. : так, у самому листі позивач посилається на те, що проект виготовлений і у стадії погодження проекту землеустрою позивач звертається до сільського голови з пропозицією погодити; натомість як у самому листі, так і представник позивача у судовому засіданні послався на те, що дане звернення є пропозицією підписати акт погодження меж земельної ділянки і передачі межових знаків що передбачено в стадії виготовлення проекту землеустрою при формування меж з суміжними землекористувачами.

Щодо погодження проекту землеустрою, то суд враховує наступне:

Згідно ст.50 Закону України «Про землеустрій» - проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок; проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: зокрема, рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту (у випадках, передбачених законом); а також матеріали погодження проекту землеустрою. Згідно ч.6 ст.186 ЗК - проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Органи, які зобовязані надати висновки про погодження проекту землеустрою (або відмовити в такому погодженні), зазначені в частинах першій - третій статті 186-1 ЗК України. Відповідно до вимог закону, що регулює дані питання, відповідно до визначених повноважень сільської ради та розмежування повноважень між сільською радою та районною державною адміністрацією, а також з іншими відповідними державними органами, то слід дійти висновку, що до компетенції сільської ради і сільського голови не віднесено погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( надання висновків у стадії погодження проектів), в тому числі і за даним призначенням.

Щодо обовязку відповідача погодити межі земельної ділянки чи підписати акти погодження меж, то суд виходить з наступного:

В заяві позивач пропонував сільському голові підписати акти погодження меж земельних ділянок. Разом з тим, до заяви позивач не долучив такі акти, які пропонувалось підписати сільському голові від імені сільської ради, тому непідписання неіснуючих (не поданих) актів чи відмова підписати акти, які не долучені до заяви - не може розглядатись судом як протиправна чи незаконна дія сама по собі, з обєктивних причин - відсутності документу, який пропонується підписати. Крім того, ні позивач у позовній заяві, ні представник позивача у судовому засіданні не послались на закон чи інший нормативний акт, яким би у даному випадку на сільську раду чи на сільського голову покладався такий обовязок, і що складення даного документу чи його підписання віднесено саме до їх повноважень. Законом чи іншим нормативним актом не передбачено обовязку відповідачів складати (або підписувати) відповідні документи у разі, якщо у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою громадянинові було відмовлено, тобто у разі, коли були відсутні підстави для погодження меж у будь-який спосіб, в тому числі шляхом складення чи підписання актів. Таким чином, відсутні підстави вважати незаконним чи протиправним невчинення дій, вчиняти які орган місцевого самоврядування чи його посадова особа не зобовязані за законом. Враховуючи, що дане прохання позивача стосувалось меж земельної ділянки, щодо якої сільська рада відмовила у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, то у відповідача були відсутні будь-які законні підстави щодо погодження меж вказаної земельної ділянки.

Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і виходячи з наданих позивачем доказів та обгрунтувань позивача, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для визнання протиправними вказаних дій відповідача як сільської ради, так і сільського голови - щодо не складення ними акту погодження меж або непідписання такого акту.

Надаючи правову оцінку даній письмовій відповіді відповідача (від 21.09.2016р.) на звернення позивача, з точки зору дотримання відповідачем порядку і строку розгляду звернення громадянина, суд дійшов висновку, що відповідачем дане звернення громадянина (заява позивача від 26.08.2016р.) була розглянута у відповідності до вимог Закону «Про звернення громадян» і за результатом розгляду заяви надано вмотивовану відповідь. Відповідач діяв в межах повноважень, без їх перевищення, і з метою, з якою це повноваження йому надано, у встановлені строки, без допущення дискримінації чи інших порушень прав позивача. Оскаржувана в межах даної справи письмова відповідь відповідача на заяву позивача (яка розцінена позивачем як відмова погодити межі земельної ділянки чи як відмова підписати акти погодження меж) відповідає вимогам закону, вчинена у межах повноважень, без порушення процедури, у строк, передбачений цим законом.

Суд не вбачає порушення прав та законних інтересів позивача вказаними діями відповідача і не вбачає підстав для визнання даної дії (відмови) протиправною чи незаконною. Представник позивача послався на те, що оскаржуваною дією порушено право позивача на отримання земельної ділянки. Разом з тим, тою дією, яка оскаржується в даній справі, зазначене право позивача не порушене. У разі незгоди з рішенням сільської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач мав би використати інший спосіб захисту своїх прав, і звернутись до суду з позовом про оскарження вказаного рішення. В даному випадку , в межах заявлених позовних вимог, не встановлено такого порушення прав позивача, яке б підлягало судовому захисту.

Посилання представника позивача на те, що позивач на даній земельній ділянці мав намір побудувати храм, і дане право відповідачем порушено і тому підлягає судовому захисту, не можуть бути прийняті судом до уваги (тим більше в межах даної справи), оскільки для будівництва будівель і споруд законом встановлено інший порядок отримання земельної ділянки за конкретним цільовим призначенням, а у даному випадку позивач подавав клопотання про надання йому у власність земельної ділянки іншого цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, тому вказані наміри позивача щодо будівництва не відповідають вимогам закону.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача погодити позивачу межі на земельну ділянку площею 2га на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення особистого селянського господарства, то такі вимоги також є необгрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки відсутні будь-які правові підстави для покладення у даному випадку на відповідача вказаного обовязку.

Таким чином, у позові в цілому слід відмовити як у необгрунтованому.

Враховуючи, що суд у позові відмовляє, то відсутні підстави для відшкодування позивачу понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст.116, 118, 83 ЗК України, ст.ст.2, 6, 24, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст.2, 8, 161, 162 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області, сільського голови села Пухівка ОСОБА_3 про визнання протиправними дій сільського голови по відмові в погодженні меж земельної ділянки та про зобов'язання ОСОБА_2 сільської ради Броварського району Київської області погодити та підписати акт встановлення меж земельної ділянки.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення, а особами, у відсутності яких постанову проголошено, - протягом 10днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.В. Селезньова