Справа № 205/4502/17
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2017-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/4502/17
Провадження №2а/205/174/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_2 патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_3, ОСОБА_2 патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17 липня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даним адміністративним позовом (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою серії АР №027802 від 10.07.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором роти №7 батальйону №3 УПП в м. Дніпрі ДПП лейтенанта ОСОБА_3 на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови він 10.07.2017 року керував «Like Bike Zero 800 w», imei: PAVL 02100060 без категорії А1 у посвідченні водія АЕВ 140166, чим порушив пункт 2.1. ПДР України.

Позивач вважає вищезазначену постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у звязку з чим змушений був звернутись до суду та просить скасувати постанову серії АР №027802 від 10.07.2017 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

В ході розгляду справи до участі в якості другого відповідача залучено ОСОБА_2 патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі.

Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати у письмовому провадженні. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі (а.с.26).

Відповідач інспектор роти №7 батальйону №3 УПП в м. Дніпрі ДПП лейтенант ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі в особі свого представника ОСОБА_4, в судове засідання не зявився. До суду представник надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких проти вимог позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні (а.с.16-22).

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до ст..128 КАС України, вирішити справу у відсутність осіб, що не зявились у судове засідання. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР № 027802 від 10 липня 2017 року, прийнятою інспектором УПП у м. Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_3, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до зазначеної постанови, 10 липня 2017 року об 22-30 год. в м. Дніпро по вул.. Андрійченко, буд. №6, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом міні байк PAVL 02100060 без шолому, також при перевірці документів останній не мав при собі посвідчення відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно із ч.2 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Також, в п. 1.10. ПДР України визначено, що транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно ПДР України, мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об'ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін «мопед» в ПДР України визначає категорію двоколісних транспортних засобів, які за своїми технічними характеристиками поступаються більш швидким двоколісним транспортним засобам і перевершують велосипеди. Мопед незалежно від його зовнішнього вигляду має такі характерні ознаки як : двигун обємом до 50 см3 та/або електродвигун потужністю до 4 кВт. Максимальна швидкість мопеда обмежується 60 км/год. Якщо двоколісний транспортний засіб обладнаний одночасно педалями та електродвигуном потужністю до 4кВт, то він прирівнюється до мопеда, а особа, яка керує ним зобовязана мати посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «А1».

Згідно інструкції щодо використання міні байка «Like Bike Zero 800 w», imei: PAVL 02100060, яким керував ОСОБА_5 під час його зупинки, а також відповідно до технічного паспорта на даний транспортний засіб, потужність електродвигуна даного міні байка становить 800 Вт (0,8 кВт), а максимальна його швидкість становить 50 км/год. (а.с.12).

Пунктом 3 Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, передбачено наявність посвідчення водія на право керування транспортними засобами, зокрема, категорії А1, до яких входять мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що міні байка «Like Bike Zero 800 w», imei: PAVL 02100060, яким керував ОСОБА_1, відноситься до транспортного засобу, керування яким передбачає обов'язкове отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії А1.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Однак позивачем не було надано доказів по справі.

Крім того, суд зауважує, що позивач не довів належним чином, що транспортний засіб, яким він керував не відноситься до будь-яких видів транспортних засобів, і що на нього не розповсюджуються вимоги ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції інспектора Петрів І.Р. щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП на позивача є правомірними та законними.

Щодо вимог позивача про закриття провадження по адміністративній справі суд зазначає наступне.

Закриття справи це один із видів постанов за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже, таке рішення може бути прийнято уповноваженою особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тому, відповідно до п.3 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів на дані публічно - правові відносини не поширюється.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому має бути залишена без змін.

Керуючись Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, ст.ст. 9, 10, 11, ч.2 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 7, 8, 11, 17, 69, 71, 86, 89, 94, 104, 158-159, 160-163, 167 КАС України, суд,

В С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі ОСОБА_2 патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_3, ОСОБА_2 патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула