Справа № 804/3673/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2017 рокусправа № 804/3673/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі №804/3673/16 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача по нарахуванню акту фактичної перевірки від 12.05.2016 року та скасувати рішення №000005/04-81-40/НОМЕР_1 від 26.04.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на недоведеність відповідачем фактів викладених в акті перевірки та, як наслідок, неправомірне застування фінансових санкцій.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказами чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що наявні у матеріалах справи, 12 квітня 2016 року представниками відповідача, у присутності гр. ОСОБА_2, проведено фактичну перевірку господарської одиниці кафе, розташованого не території ринку «Ювілейний» за адресою: м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя ОСОБА_3, 40, що належить ФОП ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності №942047 від 01.09.2003 року. За результатами перевірки складений акт, яким зафіксовано встановлені в ході перевірки порушення приписів статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР), що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями реалізації бокалу пива «Рогань» з кеги по ціні 11грн. без наявності відповідної ліцензії (а.с.11-12), про що складено акт-опису товару. Акт підписаний гр. ОСОБА_2 без зауважень. Крім того, під час проведення перевірки від гр.ОСОБА_2 відібрані пояснення зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 підміняє ФОП ОСОБА_4, ліцензія на продаж алкогольних напоїв, пива, накладна на придбання пива «Рогань» знаходиться у підприємця (а.с.53). 14.04.2016 року також складено протокол №064521 про адміністративне правопорушення (а.с.13). 26 квітня 2016 року в.о. заступника начальника Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення №000005/04-81-40/НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000грн. на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись з даним рішення позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність відповідачем належними письмовими доказами факту здійснення позивачем, як субєктом підприємницької діяльності, торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії встановленого зразку.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо доводів про правомірність проведення співробітниками відповідача фактичної перевірки.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За змістом приписів підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, як у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Так, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 призначена наказом Криворізької центральної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 07.04.2016 року №238 на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України. Направлення на перевірку від 07.04.2016 року №101, №102 предявлені на обєкті перевірки особі, яка працювала в кафе,- ОСОБА_2, що підтверджується підписом останньої від 12.04.2016 року та допустила уповноважених осіб відповідача до проведення перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначені приписи Податкового кодексу України були дотриманні відповідачем при проведенні перевірки, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях представників відповідача порушень законодавства під час проведення перевірки.

Щодо доводів апелянта про неправомірність складання акту перевірки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Колегія суддів зазначає, що акт перевірки за своєю правовою природою не є рішенням субєкта владних повноважень, оскільки є службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і фіксує обставини, встановлені в ході її проведення, а тому не може бути предметом оскарження.

Щодо вимог про застосування до позивача фінансових санкцій рішенням від 26.04.2017 року №000005/04-81-40/НОМЕР_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000грн. на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, застосований до позивача спірним рішенням штраф відповідає приписам зазначеного вище Закону.

В обґрунтування протиправності спірного рішення позивач посилається на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2016 року у справі №214/1509/15-п, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Проте, як вбачається зі змісту постанови, підставами для закриття провадження в адміністративний справі стали обставини підписання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, тобто іншою особою, а також відсутності будь-яких документів про перебування цієї особи у трудових відносинах з ОСОБА_1

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що спірним рішенням до ФОП ОСОБА_1 застосований штраф за торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії. Факт реалізації алкогольного напою ОСОБА_2 підтверджений актом перевірки. При цьому, відсутність документів на підтвердження перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1, є складом окремого правопорушення і, на думку колегії суддів, не спростовує порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Крім того, неспростованим є обставина роботи ОСОБА_2 у кафе, яке належить ФОП ОСОБА_1 Документи на підтвердження нездійснення позивачем підприємницької діяльності на обєкті перевірки суду не надані.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. При цьому, відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі №804/3673/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук