Справа № 524/1862/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.Справа № 524/1862/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2017р. по справі № 524/1862/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 4 УПП в м.Кременчук Чишинського Станіслава Васильовича третя особа Департамент патрульної поліції

про визнання незаконними дій,скасування постанови,закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 4 УПП в м. Кременчук Чишинського С.В. ( далі - відповідач) третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання незаконними дій, скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП в м. Кременчук Чишинського Станіслава Васильовича про визнання незаконними дій, скасування постанови серія АР №815699 від 11.03.2017 року, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишено без задоволення.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушено норми матеріального та процесуального права

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову судом першої інстанції зроблено висновок, що відповідач ухвалюючи постанову, врахував всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 258 КпАП України протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 19.1 «а» ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2017 року поліцейським роти № 4 УПП у м. Кременчуці ДПП Чишинським С.В. винесено постанову серії АР № 815699 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього ж дня, о 18 годині 10 хв. керуючи транспортним засобом LEXUSGS 300, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчуці на вул.. Б.Хмельнцького, рухався у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова оформлювалася та ухвалювалася відповідачем після зазначення позивачеві характеру допущеного порушення, роз'яснення прав та обов'язків, отримання пояснень. Копія постанови вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач ухвалюючи постанову, врахував всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

Факт вчинення вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні, який починається о 18:04:54 з моменту зупинки транспортного засобу, яким керував позивач. Події відбуваються у темний час доби - після заходу сонця, водії інших транспортних засобів рухаються із ввімкненими фарами.

На запитання інспектора поліції, водій повідомив, що фари ближнього світла не увімкнені тому, що не працює права фара.

Згідно п. 1.10 ПДР України «Терміни що наведені у цих Правилах, мають таке значення: темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця.

За даними сайту дата и время (http://dateandtime.info/uk/citysunrisesunset.php?id=704147&year=2017) у суботу 11.03.2017 року захід сонця відбувся о 17:45 год., отже, позивач рухався у темну пору доби, не увімкнувши фари ближнього світла.

Щодо повноважень ДПП, колегія суддів зазначає, що 02.07.2015 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

З положень Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» випливає, що в системі Національної поліції утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, серед яких зазначений Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

У відповідності до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Згідно п. 1 Розділу І «Загальні положення» Положення про Департамент патрульної поліції, затверджене Наказом Національної поліції 06.11.2015 р. № 73 у редакції Наказу Національної поліції України 31.10.2016 р. №1114 (надалі - Положення про ДПП), Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується та Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Згідно п. 9 Розділу V «Керівництво Департаменту патрульної поліції» Положення про ДПП Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Так, до п. 3 Розділу І «Загальні положення» Положення про ДПП Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Згідно з п.1.1. Розділу 1 «Загальні положення» Положення про Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції, затверджене Наказом Департаменту патрульної поліції від 26.02.2016 року №172, Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який утворюється, ліквідовується та реорганізовується Департаментом патрульної поліції.

Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції забезпечує виконання завдань та функцій патрульної поліції на визначеній території діяльності та підпорядковується Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, з положень вищенаведених норм, які регулюють діяльність Національної поліції та її структурних підрозділів, вбачається, що статусу юридичної особи публічного права набувають ті територіальні органи Національної поліції, які утворені за рішенням Кабінету Міністрів України. Патрульна поліції функціонує як єдина система в складі Департаменту патрульної поліції та структурних підрозділів патрульної поліції. Як територіальний орган Національної поліції створений Департамент патрульної поліції, який набув статус юридичної особи публічного права з моменту державної реєстрації його створення.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395).

Так, згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 цього ж Розділу передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до наведених вище норми у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, постанова суду ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2017р. по справі № 524/1862/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017 р.