Справа № 359/3875/17
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/3875/17 Головуючий у 1-й інстанції: Борець Є.О.
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) у травні 2017 року звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльність, що полягає у виключенні інших виплат із складу заробітку, з якого здійснювалось призначення пенсії; зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком в розмірі 90% від заробітної плати, визначеної з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати згідно з довідкою №12-023 від 05.10.2009 року та довідкою №12/027 від 27.04.2017 року, виданими Бориспільською районною державною адміністрацією та виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією за віком з 30 листопада 2016 року.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника Позивача, пояснення представників Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач з 05 жовтня 2009 року перебуває на обліку у Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII на підставі довідок №12-023 та №12-025 від 05.10.2009 року, виданих Бориспільською районною державною адміністрацією.

30 листопада 2016 року Позивач звернулася до Відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії та включити до її розміру всі виплати, з яких сплачено страхові внески і матеріальну допомогу, індексацію та інше відповідно до Закону України «Про державну службу»; зазначає, що такі дані маються в особовій справі та персоніфікованому обліку.

Відповідач листом від 08.12.2016 року №12007/03 відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що 05.10.2009 року Позивачу призначено за віком за нормами Закону України «Про державну службу», з урахуванням розміру заробітної плати за довідками №12-025 та №12-023 від 05.10.2009 року, виданих Бориспільською районною державною адміністрацією; однак у вказаних довідках відсутня інформація про суми нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Також зазначає, що статтею 33 Закону України «Про державну службу», яка була чинною на момент призначення пенсії Позивачу, передбачалося, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Вказаною статтею не передбачалося врахування в заробітну плату для обчислення пенсії матеріальної допомоги та індексації. Зміни до Закону України «Про державну службу» та Постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» щодо складових заробітної плати, що включаються при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця не вносились. Отже, підстав для розрахунку заробітної плати державного службовця з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відсутні.

Крім того, Відповідач вказує, що з 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-YIII, яким не передбачено перерахунки раніше призначених пенсій.

Не погоджуючись з такою відмовою, Позивач звернулась з адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав.

Так, відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, що діяла на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» №432-IV від 16 січня 2003 року Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року доповнено статтею 37-1, згідно з якою у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим держслужбовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Положеннями статті 33 цього ж Закону визначено,що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Положеннями п.п.2.2.7 п.2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713) передбачено, що суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно положень цієї ж статті Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За приписами статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14, від 09 червня 2015 року №21-243а15.

Положеннями статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вже зазначалось, Позивач просила здійснити перерахунок та виплату пенсії з 30 листопада 2016 року, з урахуванням довідки №12-023 від 05.10.2009 року та довідки №12/027 від 27.04.2017 року, виданими Бориспільською районною державною адміністрацією.

Довідка №12-023 від 05.10.2009 року не містить інформації про розмір виплаченої Позивачу матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

З довідки про заробіток для обчислення пенсії від 27.04.2017 року №12/027, копія якої додана до адміністративного позову, вбачається, що ОСОБА_2 за період роботи в Бориспільській районній державній адміністрації з 2007 - 2009 роки отримала матеріальну допомогу - 9212,00 грн; з 2008 - 2009 роки індексація заробітної плати становила - 984,93 грн. З цих виплат були утримані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні оглянуто оригінал пенсійної справи №134120 ОСОБА_2, наданої Бориспільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області, та встановлено відсутність у матеріалах пенсійної справи довідок, які б містили інформацію про розмір отриманої матеріальної допомоги та індексації заробітної плати; а тому у Відповідача були наявні підстави для відмови у перерахунку пенсії відповідно до заяви Позивача від 30 листопада 2016 року.

Крім того, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази про те, що Позивачем подавалась Відповідачу довідка про складові заробітної плати від 27.04.2017 року №12/027.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суб'єкт владних повноважень, відмовляючи у задоволенні заяви про перерахунок пенсії від 30 листопада 2016 року, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частиною 1 статті 198 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову постанову.

За приписами п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Постанова складена в повному обсязі 17 листопада 2017 року.