Справа № 805/1294/17-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №805/1294/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 р. у справі № 805/1294/17-а (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України" до Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі-позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області (далі-відповідач, апелянт) про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року адміністративний позов Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635 - задоволено.

Визнано незаконною та скасовано вимогу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635 щодо усунення порушень законодавства. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки законодавство не містить норми закону (підзаконного акту), якою передбачене усунення порушень саме в такий спосіб.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач не віднесений до державних органів (установою), щодо яких органи державного фінансового контролю мають повноваження проводити ревізію фінансово-господарської діяльності, а також, що Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області не мала повноважень щодо проведення ревізії усієї фінансово-господарської діяльності, окрім тих випадків, коли вони стосуються проведення ревізії з питань цільового використання коштів, отриманих з бюджетів усіх рівнів та державних фондів.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Господарський кодекс розглядає поняття «дочірнє підприємство» як ознаку залежності такого підприємства від іншого, контролюючого підприємства, а не як окрему організаційно-правову форму. Також апелянт зазначив, що дії органу державного фінансового контролю щодо проведення ревізії (перевірки) фінансово-господарської діяльності Дочірнього ОСОБА_2 є такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, апелянт зазначає, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до

суду з відповідним позовом. Тобто апелянт вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем недоведено, яким чином опрацювання матеріалів ревізії та абстрактне виявлених порушень може забезпечити досягнення мети здійснення державного фінансового контролю не відповідає обставинам справи.

Сторони у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Від них не надійшло клопотань про розгляд справи за їх участю. При таких обставинах суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області була проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та його структурних підрозділів за період з 01.11.2014р. по 31.08.2016р., за результатами якої складено Акт ревізії № 04-879-06-19/001 від 20.12.2016 р.

03.02.2017р. на адресу позивача надійшла вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635.

Згідно змісту Вимоги вбачається, що Держаудитслужба в Донецькій області вимагає від ДП «Донецький облавтодор»:

1. Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства у сумі 770,65 тис. грн., в тому числі відшкодувати збитки у сумі 367,42 тис. грн., завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку.

2. Розглянути питання про притягнення працівників державного підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Також, Вимогою було запропоновано стягнути збитки з відповідних підприємств. У разі не усунення виявлених порушень в установлений строк орган державного фінансового контролю ініціює розірвання контракту з керівником субєкту господарювання державного сектору економіки.

Не погодившись повністю зі змістом Акту ревізії, зі сторони ДП «Донецький облавтодор», в порядку п. 40, 42 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, що затверджений Постановою КМУ від 20.04.2006 р. за № 550 було підготовлено та направлено заперечення за № 01-24/718 від 22.12.2016 р., щодо змісту Акту ревізії.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області були розглянуті заперечення на Акт ревізії, та направлено свої висновки щодо заперечень супровідним листом за № 04-05-06-15-05/637 від 25.01.2017р.

Відповідно до змісту висновків заперечення на Акт ревізії не були прийняті відповідачем.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України «Про створення дочірніх підприємств ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 156 від 09.04.2002 р. було утворено Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Відповідно до п.п. 2.3-2.4 цього наказу частина майна ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» була передана Позивачу на праві оперативного управління (в подальшому - у господарське відання), передача здійснюється станом на 31.03.2002 р.

Статутом ДП «Донецький облавтодор» визначено, що засновником підприємства є ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»; майно підприємства складається з сукупності речей, майнових прав, інших цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства, яке передається засновником підприємству у господарське відання та іншого майна, набутого підприємством на засадах, не заборонених чинним законодавством та цим Статутом.

Також зі змісту Статуту ДП «Донецький облавтодор» вбачається, що позивач утворений не на основі державної власності, а за рахунок коштів, що є власністю засновника - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Позивач є дочірнім підприємством ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» і створений на базі відокремленої частини його майна, а не створений безпосередньо державою або відповідним уповноваженим державним органом, із чого випливає, що Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор», як і ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», не є державними підприємствами, їх майно не є державним.

Таким чином, ДП «Донецький облавтодор» не діє на основі державної власності і не є державним підприємством.

Держава Україна в особі Державної служби автомобільних доріг України, що передала до статутного фонду ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» майно, визначене постановою Кабінету Міністрів України № 221 від 28.02.2002 р., набула в обмін право власності на 100% акцій ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», і відповідно отримала у власність акції ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», тобто набула корпоративні права щодо ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Слово «державна» у назві ДАК свідчить про те, що державі належать всі акції товариства і, відповідно, повний контроль над ними, але не майно. Контроль над діяльністю ВАТ здійснюється через механізм корпоративного управління.

ДП «Донецький облавтодор» утворений не на основі державної власності, а за рахунок коштів, що є власністю засновника - ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», який відповідно до статуту позивача є єдиним засновником ДП «Донецький облавтодор».

Відповідно довідки ЄДРПОУ серія АА № 702362 позивач за інституційним сектором економіки за КІСЕ S.11002 належить до приватних нефінансових корпорацій.

Згідно з наказом Держкомстату від 18.04.2005 р. № 96 Про затвердження Класифікації інституційних секторів економіки України приватні нефінансові корпорації це усі нефінансові корпорації та квазікорпорації-резиденти, які не контролюються органами державного управління чи інституційними одиницями - нерезидентами. Такі корпорації можуть контролюватися (але можуть і не контролюватися) іншими інституційними одиницями-резидентами, але їхньою характерною рисою є те, що вони не підлягають контролю з боку органів державного управління чи з-за кордону.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області згідно п.2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи Держаудитслужби України на ІІІ квартал 2016 року проведена планова ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та його структурних підрозділів за період з 01.11.2014 року по 31.08.2016 року, якою встановлено ряд порушень, що відображені в акті ревізії від 20.12.2016 року №04-879-06-19/001.

Під час ревізії встановлено порушення законодавства на загальну суму 788,33тис.грн., з яких відшкодовано 17,68тис.грн.

1) в порушення п.7.4 Договору про повторну фінансову допомогу №01-/26/06/01/15 від 03.02.2015 року, п.5.4 Договору про повторну фінансову допомогу №01-26/06/25/15 від 24.04.2015 року, п.1 ст.193, п.1, п.3 ст.216 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-VI ДП «Донецькій облавтодор» за період з 01.07.2016 року по 31.08.2016 року недоотримано фінансових ресурсів на суму 10,90тис.грн. внаслідок не нарахування пені передбаченої вимогами договорів про надання поворотної фінансової допомоги, укладеними з ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та з ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» без відображення в обліку дебіторської заборгованості, чим завдано збитків державному підприємству на відповідну суму.

2) в порушення п.5, п.6, п. 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, п.1, п.8 ст.9 Закону України «про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996, п.2.1, п.2.14, п.2.15, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 року №88, п.6.3.1.2 настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва ДСТБУ НБ Д.1.1-2:2013, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 ДП «донецький облавтодор» за період з 01.05.2015 року по 31.07.2015 року проведена зайва сплата коштів у сумі 356,52тис.грн. внаслідок завищення вартості виконаних ТОВ «Строительная компанія Масштаб» робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги місцевого значення С051137 Селидове Гірник Максимільянівка, км 8+000-24+500 на суму 125,21тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Данком» робіт з експуцатаційного утримання автодороги Красноармейск-Артемовск-Михайловка, км 65+500-км74-550 на суму 227,79тис.грн., завищення вартості виконаних Селидівським підрядним спеціалізованим дорожнім ремонтно-будівельними відокремленим підрозділом ПАТ «Облдорремонт» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Селидово-Горняк-Максимильянівка, км 0-000-км7+800 автодороги Цукурино-Новоселидово-Курахово, км 0+000-км 13+300 на суму 3,52тис.грн., чим завдано збитків державному підприємству на відповідну суму.

3) в порушення п.5, п.6, п12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 п.1, п.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996, п.2.1, п.2.14, п.2.15, п.2.16 «Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку» від 24.05.1995 року №88, п.6.3.1.2 настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва ДСТБУ НБ Д.1.1-2:2013, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405 ДП «донецький облавтодор» за період з 01.03.2015 року по 30.06.2016 року встановлене зайве нарахування до оплати коштів у сумі 403,23тис.грн. внаслідок завищення вартості виконаних ТОВ «Перша дорожня будівельна компанія» робіт з поточного середнього ремонту автомобільної від (Н-21) - Мануйлівка Дмитрівна, км 0+000-км7+100 на суму 386,53тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «АБЗ» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Словянськ-Донецьк-Маріуполь, км139+200-197+800 на суму 5,31тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Альтком» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Н-20 Словянськ-Донецьк-Маріуполь, км. 139+200 км 221+980» на суму 4,92 тис.грн., завищення вартості виконаних ТОВ «Укрстрой» робіт з експлуатаційного утримання автодороги Т-05-09 ОСОБА_3» на суму 6,47тис.грн.

Зазначені порушення надійшли відображення у п. 1, 2 Вимоги щодо усунення порушень № 04-05-06-15-05-635 від 25.01.2017р.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 р. № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» було утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби. Територіальні органи Державної фінансової інспекції було реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби. Також, пунктом 3 Постанови № 266 було установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби є правонаступниками територіальних органів Державної фінансової інспекції, що реорганізуються.

Таким чином, законодавчі норми, якими врегульовано діяльність Державної фінансової інспекції України, кореспондують з нормами, якими врегульовано дії Державної аудиторської служби, як правонаступника органів Державної фінансової інспекції.

Так, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення про Держфінінспекцію), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція (Держаудитслужба) відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення про Держфінінспекцію).

Відповідно до пункту 6 Положення про ДержфінінспекціюДержфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію (Держаудитслужбу) встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Від так, Держаудитслужба пред'явила наступні вимоги:

1) Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства у сумі 770,65 тис. грн., в тому числі відшкодувати збитки у сумі 367,42 тис. грн., завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку;

2) розглянути питання про притягнення працівників підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Таким чином, вбачається, що оскаржувана вимога Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області від 25.01.2017 р. за № 04-05-06-15-05/635 вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Згідно з ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права

З приводу застосування наведених вище норм Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні Верховний Суд України викладав позицію неодноразово. Зокрема, у постанові від 20.01.2015р. по справі № 21-601а14 із зазначеного приводу Верховний Суд України зазначив наступне:

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного

фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою

Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до

суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах

Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії ОСОБА_2 цьому у пункті 2 оскаржуваної вимоги Інспекція вказує на виявлені збитки, їхній розмір та зобов'язання ОСОБА_2 перерахувати збитки до Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу

державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який

розглядає цей позов.

Застосовуючи вказані висновки Верховного Суду України до спірних правовідносин, суд виходить з того, що відшкодування відбувається добровільно або в порядку позовного провадження, під час якого суд перевіряє і оцінює всі обставини, необхідні для встановлення наявності підстав для стягнення збитків.

Таким чином, Вимога у частині відшкодування збитків не може прийматися з метою їх стягнення, не породжує прав та обов'язків для позивача, а тому її законність чи обґрунтованість у цій частині не оцінюється судом у даній справі.

Водночас, спірна Вимога зобов'язує позивача опрацювати матеріали ревізії. Крім

того, нею вимагається усунути виявлені порушення законодавства.

При цьому на відміну від уточнюючого словосполучення а саме відшкодувати, зазначення у Вимозі у тому числі відшкодувати є вказівкою на наявність інших заходів, за допомогою яких необхідно усунути виявлені порушення.

Тобто за змістом Вимоги відшкодування є одним, але не єдиним із заходів, які вимагає здійснити відповідач.

Суд вважає, що таке формулювання Вимоги випливає з підтвердження збитків.

Як вже зазначалося, пунктом 7 статті 10 Закону України Про основні засади

здійснення державного фінансового контролю в Україні відповідачеві надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що

контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Відповідно до п.п.3 п. 3 Положення основним завданням Дєржаудитслужби є

здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд приймає до уваги правову позицію Верховного суду України з цього приводу, яка викладена у постанові від 26 травня 2015 року у справі №21 - 330а15. Зокрема, судом касаційної інстанції зазначено, що належним способом захисту порушеного права інспекції при зверненні до суду є позовні вимоги із визначенням конкретних осіб, до яких вимога заявлена, з посиланням на конкретні дії, які мають бути здійснені.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до висновку, що вимоги від 25.01.2017 року № 04-05-06-15-05/635 є незаконною, необґрунтованою такою що не відповідає критеріям правомірності, які ставляться до рішення суб'єктів владних повноважень ч.3 ст.2 КАС України.

Колегія суддів також зазначає, що з урахуванням правової позицій Верховного суду, щодо необхідності підтвердження збитків в окремому судовому процесі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив зайве обґрунтування безпідставності, встановлених під час перевірки збитків.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 р. у справі № 805/1294/17-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 р. у справі № 805/1294/17-а залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_4