Справа № 182/2004/17(2-а/0182/314/2017)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2017 року м. Київ К/800/37064/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі №182/2004/17 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії посадових осіб Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії як стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах, згідно п. 3 ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ період роботи у Нікопольському АТП 03112 з 26 жовтня 1982 року по 4 серпня 1991 року.

Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, згідно п. 3 ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ з 23 січня 2017 року.

Зобов'язано Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії з 23 січня 2017 року.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права.

Судами встановлено, що 15 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При зверненні надав копію трудової книжки, довідку від 12 липня 2005 року №40, уточнюючу особливий характер праці чи умови праці, архівні довідки №1322, №1323

від 04 листопада 2016 року та інші документи. Листом №3656/05/10 від 21 березня 2017 року Нікопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повідомлено позивача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки довідка від 112 липня 2005 року №40, підтверджуюча пільговий характер роботи на ВАТ «Нікопольське автотранспортне підприємство», видана ліквідатором в той час як підприємство є діючим, а тому не може бути врахована при визначенні права на пільгову пенсію.

Згідно з п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вимог Закону Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За змістом пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 4.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5 - річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право на протязі цього періоду повинно бути підтверджено результатами атестації.

Разом з тим, у спірний період з 26 жовтня 1982 року по 04 серпня 1991 року проведення атестації законодавством не вимагалось.

Крім того, судам встановлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача, з 03 вересня 1982 року він був прийнятий слюсарем по ремонту автомобілів третього розряду; з 26 жовтня 1982 року - переведений водієм автобусу третього класу; з 04 серпня 1991 року - звільнений за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України.

В архівній довідці №1322 від 04 листопада 2016 року, виданій архівним відділом виконавчим комітетом Нікопольської міської ради містяться витяги з наказів та особової картки відносно роботи ОСОБА_1

Таким чином, суди, встановивши, що право позивача на пільгове пенсійне забезпечення підтверджене записами трудової книжки, іншими наданими доказами, а відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 211, 213, п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі №182/2004/17 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова