Справа № П/811/1160/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Справа № П/811/1160/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач) до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (Світловодське відділення) (надалі відповідач) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Світловодського відділення Олександрійської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 30.09.2016 р. № 12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ІІ групи за визначеними видами діяльності з 01.10.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийняте за результатами камеральної перевірки, проведеної з перевищенням повноважень та з порушення вимог Податкового кодексу України. Крім того, спірне рішення винесено у звязку з тим, що на думку податкового органу у позивача був податковий борг на загальну суму 1530 грн.. Водночас, станом на дату перевірки зазначена заборгованість була сплачена 29.01.2017 р. в сумі 510 грн. та 09.07.2014 р. в сумі 1020 грн..

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача посилався на те, що станом на 30.09.2016 р. камеральною перевіркою було встановлено наявність у позивача податкового боргу по сплаті податку на доходи фізичних осіб в сумі 1530 грн. (з серпня 2014 року). Зазначений факт є підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку, а тому рішення винесене податковим органом законно (а.с.31-32).

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно й повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 30.09.2016 р. посадовою особою Світловодського відділення Олександрійської ОДПІ проведена камеральна перевірка, за результатами якої складено акт №12/1300/НОМЕР_1. В ході камеральної перевірки встановлено, що станом на 30.09.2016 р. за позивачем рахується заборгованість по сплаті податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 1530,00 грн. (з серпня 2014 р.) (а.с.34-35).

На підставі акту камеральної перевірки Світловодським відділенням Олександрійської ОДПІ було прийнято рішення від 30.09.2016 р. №12 про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку (а.с.36-37).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на день проведення перевірки) контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.75.1.1 п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Пунктом 76.1 ст.76 Податкового кодексу України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України).

Отже, предметом даного виду перевірки є дані, зазначені платником у податковій звітності. При цьому, з акту камеральної перевірки від 30.09.2016 р. № 12/1300/НОМЕР_1 вбачається, що в ході її проведення податкова звітність позивача взагалі не перевірялася, предметом даної перевірки була сплата позивачем ПДФО за 2014 рік.

Суд зазначає, що питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів не включені до переліку складових питань камеральної перевірки.

Своєчасність нарахування та сплати податків та зборів перевіряються в процесі документальної перевірки (виїзної, невиїзної), предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; субєктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктами 79.1 та 79.2 ст.79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання зазначених умов в сукупності надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з огляду на зазначені положення податкового законодавства суд дійшов висновку, що податковий орган приймаючи оскаржуване рішення на підставі проведеної камеральної перевірки не діяв на підставі, в межах та у спосіб наданих йому законодавством повноважень, оскільки камеральною перевіркою не передбачено питання перевірки повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом.

Також згідно пункту 291.2 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно пункту 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Так, абзацом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платник єдиного податку зобов'язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Положеннями пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу викладених норм слідує, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Як зазначив представник відповідача камеральною перевіркою було встановлено наявність у позивача податкового боргу по сплаті податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1530 грн. (з серпня 2014 року). Зокрема, борг виник в звязку з несплатою штрафних санкцій, нарахованих за подачу уточнюючих декларацій по ПДФО за 2013 рік (податкове повідомлення-рішення № від 27.09.2013 р. на суму 510 грн. та № від 27.06.2014 р. на суму 1020 грн.).

Таким чином, станом на 30.09.2016 р. встановлено наявність податкового боргу по сплаті ПДФО в сумі 1530,00 грн. (з серпня 2014 р.). Даний факт, на думку відповідача, підтверджується випискою Державної казначейської служби за формою 412. В той же час з матеріалів справи вбачається, що позивачем погашено заборгованість з ПДФО в сумі 1530 грн., в т.ч.: в сумі 510 грн. згідно квитанції № ПН 4033 від 29.01.2014 р. (а.с.10), в сумі 1020 грн. згідно квитанції № 1894 від 09.07.2014 р. (а.с.11).

Представником відповідача вищевказані обставини не спростовано, не надано суду доказів стягнення з відповідача даної заборгованості, а тому висновки камеральної перевірки є необєктивними.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено те, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Світловодського відділення Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 30 вересня 2016 року № 12 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ід. номер: НОМЕР_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2