Справа № 804/7748/16
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2017 рокусправа № 804/7748/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 р. по справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області із адміністративним позовом про визнання неправомірними дії Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) пені в розмірі 7403 грн. 62 коп. за несвоєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного суду у справі № 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 адміністративний позов Ніокопольської ОДПІ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 7030,20 грн. задоволено.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 набрала законної сили 31.01.2012 року.

Фізичною особою-підприємецем ОСОБА_1. згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2011року по справі № 2а-2298/10/0470 протягом жовтня-грудня 2015 року в рахунок погашення заборгованості сплачено 7030,20 грн.

25.10.2016 року ОСОБА_1 отримала від Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області лист № 18352/10/0470 від 25.10.2016 року відповідно до якого відповідачем на підставі ст. 129 ПК України нарахована пеня в розмірі 7403 грн.62 коп. за не своєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно із ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

На час виникнення порушення та застосування штрафних санкцій спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення, був Закон України від 21.12.2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до визначення, наведеного в п. 1.2 ст. 1 цього Закону податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Як свідчать матеріали справи, листом № 18352/10/0470 від 25.10.2016 року відповідачем на підставі ст. 129 ПК України нарахована пеня в розмірі 7403 грн.62 коп. за не своєчасну сплату штрафу згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 2а-2298/10/0470 за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг.

Таким чином, застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкції є різновидом адміністративно-господарських санкцій і на них не розповсюджувалися положення щодо узгодження податкового зобов'язання, встановлені Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом із зміною законодавчих норм (зокрема, в разі втрати чинності нормативно-правовим актом або набрання чинності новим нормативно-правовим актом, який регулює ті самі суспільні відносини).

Відтак, штрафні санкції за вказані порушення не належали до податкових зобов'язань, а тому не могли бути віднесеними до податкового боргу відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, тому орган державної податкової служби не вправі був надсилати платникам податків податкові вимоги про їх сплату, оскільки вони не відносились до податкових зобов`язань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 р. без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова