Справа № 2а-1592/10
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1592/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Луців-Шумської Н.Л.

при секретарі Тимкович С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про поновлення строку позовної давності, про визнання бездіяльності незаконною та про зобов'язання до вчинення дій, -

встановив

27.10.2010р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова, в якому вона просить поновити пропущений строк для звернення до суду, визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй державної соціальної допомоги та зобов'язати відповідача нарахувати на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2010 роки в розмірі 6185, 00 грн.

Позивачка мотивує вимоги тим, що вона являється дитиною війни, а відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 1 січня 2006р. "дітям війни" повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідачем всупереч вимог вказаного Закону така грошова допомога з 2006р. не виплачувалася їй в повному обсязі, а тому вона змушена звернутись до суду.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, проте у своїй позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, покликаючись на письмові заперечення на позов, долучені до матеріалів справи.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1, 1942р.н., надано статус «дитина війни» відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004р. встановлено

правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком, а мінімальний розмір пенсії за віком визначається згідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. З вищезгаданого Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами. Частиною 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Проте Законами України „Про ОСОБА_2 бюджет України иа 2007 та „Про

ОСОБА_2 бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-2007/ та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конститд України (є неконституційними), зокрема положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України „ОСОБА_2 бюджет України на 2007 рік" та пп.2 п.41 розділу II Закону України Щ ОСОБА_2 бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих ак~і України", якими обмежується дія ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Відтак з дня ухвалення Конституційним Судом України цих Рішень визнані неконституційних і положення згаданих законів втратили чинність і з цього часу (з 9 липня 2007 р. та 22 травня 2008 р.) відновлено дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином діти війни отримали право на щомісячну надбавку до пенсії за nepioz і 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі відсотків мінімальної пенсії за віком.

Після Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, у 2009-20 Юр.р.; ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" жодних змін не вносилось, а відтак норма, згідно якої у 2009 та 2010 роках дітям війни виплачується підвищення в розмірі 30 мінімальної пенсії за віком.

Що стосується позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача нарахуват щомісячну соціальну допомогу за період 2006 року, то такі не підлягають до задоволенню оскільки положення Закону України «Про ОСОБА_2 бюджет на 2006 рік», яким обмежувалася дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на предмет конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними визнані не були та своєї чинності не втратили.

Доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядк здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою дл їх нездійснення або відмови в задоволенні позову. Потрібно також взяти до уваги те, иі відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішен- адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутност законодавства, яке регулює спірні відносини Також, суд не бере до уваги посилання відповідач- на відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії як на причину невиконання покладених на ньог зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Качко проти України).

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією А чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють* спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів, суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створення в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачці, передбаченої ст-. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача. Таким чином відповідний обов'язок з донарахування пенсії слід покласти на відповідача по справі.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може ? задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відтак, вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в частині зобов'язання проведення донарахування і виплати пенсії з врахуванням підвищення на ЗО % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 09.07.2007р. по 31.12.07р., з 22.05.08р. по 31.12.2008р.. з 01.01.09р. по 31.12.09р., з 01.01.10р. по 16.12.2010р. з урахуванням сум, фактично виплачених у ці періоди.

Суд вважає, що встановлений статтею 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду позивачкою пропущений з поважних причин, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася із засобів масової інформації, після чого звернулася з позовом до суду. Відтак цей строк слід поновити.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 159, 160 ч. З, 161 КАС України, ст. 152 ч. 2 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про ОСОБА_2 бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про ОСОБА_2 бюджет України на 2008 рік», tрішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп, суд, -

постановив:

Поновити строк звернення до суду. Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Львова щодо невиплати позивачу ОСОБА_1 як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова провести донарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року; з 01 січня 2010 року по 16 грудня 2010 року з врахуванням підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", враховуючи мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та виплачені суми за даний період.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів після її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга І подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може ? задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суддя ОСОБА_3