Справа № 569/6114/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2017 р. Справа № 569/6114/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "09" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язати нарахувати та виплатити пенсію за віком з 01 січня 2017 року ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області від 21.12.2016 року про припинення виплати пенсії; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01 січня 2017 року та виплачувати її відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; на підставі п.1ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнення за один місяць.

Позов обґрунтовано тим є, що їй відповідно до Закону України "Про загальнобов'язкове пенсійне страхування" з 11 лютого 2007 року було призначено пенсію за віком, яку вона отримувала регулярно до січня 2017 року. У грудні 2016 року вона виїхала на постійне проживання до Італії. 09 лютого 2017 року звернулася до відповідача із заявою про відновлення пенсії. 27 лютого 2017 року відповідач листом №187/10 повідомив її, що згідно п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Оскільки вона 10 грудня 2017 року була знята з реєстраційного обліку в Україні та отримала документи громадянина України для виїзду на постійне місце проживання до Італії, тому відповідно до рішення відповідача від 21 грудня 2016 року, виплата пенсії їй припинена. Вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що порушують її конституційні права, оскільки п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" втратив чинність згідно рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25рп/2009, як такий, що не відповідає Конституції.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09.08.2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання відновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01 січня 2017 року - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 21 грудня 2016 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_3

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 за віком з 01 січня 2017 року та виплачувати її відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Допущено постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що позивач перебуваючи на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області із 11 лютого 2007 року та отримувала пенсію за віком по грудень 2016 року включно, до виїзду на постійне місце проживання до Італії.

В матеріалах справи не має даних про те, що позивачем припинено громадянство України у відповідності з вимогами Закону України "Про громадянство України".

Рішенням від 21 грудня 2016 року відповідач з січня 2017 року, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону №1058-ІV, припинив виплату пенсії позивачу, посилаючись на факт її зняття з реєстраційного обліку в Україні та виїзду на постійне місце проживання до Італії.

09 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії, однак відповідач відмовив в задоволенні такого звернення, посилаючись на відсутність відповідної міждержавної угоди між Україною та Італією. Крім того, позивачу роз'яснено, що для отримання пенсії за шість місяців наперед перед виїздом на кордон, їй необхідно звернутися до управління особисто, пред'явивши паспорт та посвідчення пенсіонера.

Не погоджуючись з постановою відповідач оскаржив її до суду.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що нараховані суми пенсії на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно із власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуться за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У відповідності до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до Розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Також звуження змісту та обсягу і скасування зазначених прав і свобод не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Згідно ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародні договори між Україною та Італією стосовно призначення та виплати пенсії не укладалися.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009 положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

У відповідності до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 07.10.2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Відсутність законодавчо встановленого механізму поновлення виплати пенсії, припиненої у зв'язку з виїздом громадянина України на постійне місце проживання за кордон, або переведення з одного виду пенсії на інший, не може бути підставою для позбавлення таких осіб права на соціальний захист, що встановлений статтею 46 Конституції України.

Також, як зазначив Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07.02.2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (п.51 цього рішення).

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального або порушив норми процесуального права.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "09" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

- ,