Справа № 816/1511/17
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1511/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправною та скасування відмови від 08 червня 2017 року № 7214/6-17 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,72 га, кадастровий номер :00:002:0686, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області; зобов'язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,72 га, кадастровий номер :00:002:0686, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з тих підстав, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0686 входить до масиву земель колективної власності. Разом із тим, сукупність матеріалів, наданих позивачем та наявних у розпорядженні відповідача, включає в себе повний перелік документів, необхідних для задоволення клопотання, а тому відповідачем протиправно відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

У письмових запереченнях представник відповідача пояснив, що за інформацією відділу Держгеокадастру у Семенівському районі, земельна ділянка, кадастровий номер :00:002:0686, відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ від 17 травня 1996 року, входить до масиву земель колективної власності. Зазначив, що відповідач не має повноважень щодо розпорядження землями колективної власності. /а.с. 102-105/.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби допитати свідка чи експерта, суд, зважаючи на положення Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 14 листопада 2017 року перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Зважаючи на неявку в судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 29 липня 2015 року № 502/0/75-15-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,72 га земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 24/.

Після розроблення проект неодноразово подавався відповідачеві на затвердження, однак за результатами розгляду клопотань позивача такий проект затверджений не був.

Не погоджуючись із відмовами у затвердженні проекту землеустрою, позивач разом з іншими громадянами звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року, що набрала законної сили 24 квітня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними відмов та зобов'язати вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними та скасовано відмови ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, викладені у листах № 7430/6-16 від 16 вересня 2016 року, № 6468/6-16 від 22 серпня 2016 року, № 7432/6-16 від 16 вересня 2016 року, № 6466/6-16 від 22 серпня 2016 року, № 7431/6-16 від 16 вересня 2016 року, № 6469/6-16 від 22 серпня 2016 року, № 7429/6-16 від 16 вересня 2016 року, № 6470/6-16 від 22 серпня 2016 року у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих та території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Також, крім іншого, зобов'язано ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1, зареєстроване за вхідним № Т-12361/0/5-16 від 28 серпня 2016 року про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, розташованої та території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:0686 з урахуванням висновків суду.

23 травня 2017 року позивачем подано до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, розташованої та території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:0686 /а.с. 107/.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 816/1986/16 від 02 березня 2017 року, яка набрала чинності 24 квітня 2017 року, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянуто клопотання № Т-12361/0/5-16 від 28 серпня 2016 року про затвердження проекту землеустрою, за результатами якого надіслано позивачу лист від 08 червня 2017 року № 7214/6-17 /а.с. 106/.

Вказаним листом позивача повідомлено про відсутність у ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повноважень щодо розпорядження землями колективної власності, оскільки за інформацією, наданою відділом Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0686, яка знаходяться за межами населеного пункту на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ від 17 травня 1996 року входить в масив земель колективної власності. Враховуючи вищевикладене, у листі від 08 червня 2017 року № 7214/6-17 відповідачем вказано на відсутність повноважень щодо розпорядження землями колективної власності /а.с. 106/.

Не погодившись з вищевказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку рішенню ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, викладеному у листі від 08 червня 2017 року № 7214/6-17, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до пункту "ґ" частини 2 статті 25 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документації із землеустрою.

За приписами частини 2 статті 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно зі законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що з метою отримання у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства 30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га для ведення особистого селянського господарства у власність за межами населених пунктів на території Очеретувацької сільської ради Семенівського району Полтавської області /а.с. 23/.

За результатами розгляду вказаного клопотання, наказом ГУ Держгеокадасту у Полтавській області від 29 липня 2015 року позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ФОП ОСОБА_5 виготовлено проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 1,72 га, з кадастровим номером :00:002:0686, що розташована за межами населених пунктів на території Очеретувацької сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Частиною 1 статті 186-1 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В силу положень частин 4, 5 статті 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частиною 3 статті 50 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна для об'єктів будівництва III - V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

За змістом частин 10, 11 статті 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Аналіз наведених положень Земельного кодексу України та Закону України "Про землеустрій" свідчить, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають погодженню у порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, після чого відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зобов'язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. При цьому нормами чинного законодавства не передбачено підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивачем неодноразово подавався на затвердження відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Однак, відмовляючи у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щоразу вказувало на нові невідповідності документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Так, листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08 червня 2017 року № 7214/6-17 повідомлено позивача про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки відповідно до інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Семенівському районі Полтавської області, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0686, відноситься до земель колективної власності - згідно до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП "Дружба".

Таким чином, зважаючи на те, що земельна ділянка є колективною власністю, відповідач зазначив про відсутність в нього права нею розпоряджатися.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Таким чином, Конституція України передбачає наступні форми власності: приватну, державну та комунальну. Глава 23 Цивільного кодексу України передбачає наявність також приватної, державної та комунальної власності.

Згідно частини 3 статті 78 Земельного кодексу України, земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Частиною 1 статті 84 Земельного кодексу також передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Отже, чинне законодавство України не передбачає існування такої форми власності як колективна.

Суд звертає увагу, що матеріали справи містять витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 червня 2016 року № НВ-016 відповідно до якого земельна ділянка за кадастровим номером :00:002:0686, площею 1,72 га, перебуває у державній власності /а.с. 110/.

Частиною 2 статті 84 Земельного кодексу України передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Вичерпний перелік земель, які не можуть передаватися у приватну власність визначено частиною 4 цієї статті і спірна земельна ділянки до таких земель не належить.

При цьому повноваження щодо розпорядження землями державної власності відповідачу надано частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, якою передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, викладене у листі від 08 червня 2017 року за № 7214/6-17, про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, кадастровий номер № :00:002:0686, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою або залишення без розгляду такого проекту, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо винесення наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі земельних ділянок у користування є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_6 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_6 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,72 га, кадастровий номер :00:002:0686, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Однак, з метою повного та належного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (зареєстроване за вхідним № Т-12361/0/5-16 від 28 серпня 2016 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, кадастровий номер № :00:002:0686, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладене у листі від 08 червня 2017 року за № 7214/6-17, про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, кадастровий номер :00:002:0686, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (вхідний номер № Т-12361/0/5-16 від 28 серпня 2016 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,72 га, кадастровий номер :00:002:0686, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Очеретуватської сільської ради Семенівського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.С. Бойко