Справа № 826/6669/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 листопада 2017 року 11:45 справа №826/6669/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Морський регістр судноплавства в Україні"
до1. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
2. Військової прокуратури Південного регіону України
провизнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Морський регістр судноплавства в Україні" (далі по тексту - позивач, ПрАТ "РС в Україні") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту - відповідач 1), за участю третьої особи - Військової прокуратури Південного регіону України, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 1 від 02 березня 2017 року №287 про застосування до позивача спеціальної санкції у виглядів тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, прийнятий на підставі подання Військової прокуратури Південного регіону України вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17; 2) визнати протиправними дії відповідача 2 щодо направлення відповідачу 1 подання в порядку статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6669/17 та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2017 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 23 червня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Військову прокуратуру Південного регіону України (далі по тексту - відповідач 2), виключивши її зі складу третіх осіб; представник позивача позовні вимоги підтримав; представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02 березня 2017 року №287 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України" відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", на підставі подання Військової прокуратури Південного регіону України вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17, вх. від 16 січня 2017 року №05/2817-17, за проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, порушення статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом вирішено застосувати спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України, зазначеного у додатку до цього наказу, а саме до ПрАТ "РС в Україні".

Як вбачається із змісту подання Військової прокуратури Південного регіону України вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17 "Подання в порядку статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (далі по тексту - подання), на підставі статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та відповідно до Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52, відповідачем 2 підтверджено нагальну необхідність та запропоновано терміново, за порушення законодавства та дії, які шкодять інтересам національної економічної безпеки України, застосувати спеціальну санкцію у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності ПрАТ "РС в Україні".

Подання про застосування спеціальної санкції у виді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відповідач 2 мотивував тим, що Військовою прокуратурою Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №90000034 від 17 квітня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 332№ Кримінального кодексу України, в ході якого достовірно підтверджено чисельні факти систематичного тривалого постачання на тимчасово окуповану територію України в Криму та вивезення з неї вантажів через закриті органами влади України морські порти, зокрема через порт Севастополь в обхід встановлених заборон, що є порушенням Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII від 15 квітня 2014 року та шкодить інтересам держави у вигляді порушення її суверенних прав.

Зокрема, досудовим слідством підтверджено такий факт, що торгівельне судно "SKY MOON" IMO №7525334, MMSI №376562000, міжнародний позивний 5IM737, 1978 року побудови, яке до липня 2016 року плавало під прапором Республіки Молдови, а з липня 2016 року по теперішній час - під прапором Об'єднаної Республіки Танзанія, неодноразово протягом 2016 року здійснювало операції з перевезення вантажів з порту Севастополь.

Так, незаконний захід цього судна до закритого порту Севастополь відбувся у період з 21 до 29 лютого 2016 pоку, де всупереч нормам митного, фіскального та санітарного законодавства України, без дозволу відповідних органів України, завантажено брухтом чорних металів у кількості 2600 тон; повторно незаконний захід цього судна до закритого порту Севастополь відбувся з 10 до 15 квітня 2016 pоку, де судно завантажено брухтом чорних металів у кількості 2450 тон; також незаконний захід цього судна до закритого порту Севастополь відбувся з 25 квітня до 7 травня 2016 pоку, де воно завантажено технічною содою у кількості 2963,3 тон; незаконний захід цього судна до закритого порту Севастополь відбувся з 15 до 18 листопада 2016 pоку, де судно завантажено технічною содою у кількості 3005,2 тон.

Водночас, як зазначено у поданні, експлуатація порту Севастополь, як морегосподарського комплексу для заходу в нього суден під прапорами інших, крім РФ, держав із здійснення відповідних операцій, була б неможливою без його незаконного відкриття окупаційною владою РФ шляхом опрацювання та видання розпорядження Уряду РФ від 29 вересня 2014 року №1912-р.

Таке протиправне відкриття та подальша незаконна експлуатація порту Севастополь здійснюється відповідно до незаконно здійсненої технічної сертифікації зазначеного об'єкта, який має в окупаційній юрисдикції статус "Державного унітарного підприємства" "ДС Севастопольський морський порт" (адреса: пл. Нахімова, 5, м. Севастополь, е-мейл ).

Єдиною організацією, що здійснює сертифікацію морських портів під юрисдикцією РФ відповідно до законодавства РФ є Федеральна автономна установа "Російський морський регістр судноплавства" (далі - РМРС). Статут РМРС затверджено розпорядженням Мінтрансу РФ від 03 березні 2014 року №МС-1б-р; за ним РМРС перебуває у віданні Мінтрансу РФ та діє відповідно до федерального закону РФ "Про автономні установи" від 03 листопада 2006 року №174-ФЗ.

Згідно з пунктом 70 Статуту РМРС діяльність господарських товариств, філій та представництв РМРС за кордоном здійснюється "з урахуванням" законодавства держави перебування (але не "відповідно до" такого законодавства). При цьому за частиною другою пункту 70 Статуту РМРС його господарські товариства не надаються правом утворення дочірніх господарських товариств та участі у інших господарських товариствах. Отже, як вважає відповідач 2, утворення РМРС господарських товариств за кордоном носить ознаки утворення фіктивних підприємств.

Надалі у поданні зазначається, що у розділі "Підрозділи PC за кордоном" на веб-сайті РМРС за посиланням http://www.rs-class.org/ru/structure/contacts_re.php міститься, серед інших держав, категорія "Україна".

За відповідним посиланням на веб-сайті РМРС http://www.rs-class.org/ru/structure/contacts/datail_rprst.php?DID=4284&SID=188 міститься така інформація: Україна (Одеса), назва (російською): "ЧАО "МОРСКОЙ РЕГИСТР СУДОХОДСТВА В УКРАИНЕ", керівник: Паніот Олександр Олександрович, адреса: 65014, Україна, м. Одесса, вул. Польська, 20, тел. +34, +35, мобільний телефон: +23, факс: +35, е-мейл .

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується існування приватного акціонерного товариства "Морський регістр судноплавства в Україні", ідентифікаційний код 01125560, розташованою за адресою 65014, Україна, Одеська обл., м. Одеса, вул. Польська, 20; повним власником та водночас кінцевим бенефіціаром цього ПАТ, за відомостями Єдиного реєстру, є саме Федеральна автономна установа "Російський морський регістр судноплавства".

Отже, як вважає відповідач 2, саме ПАТ "Морський регістр судноплавства в Україні" є передбаченим Статутом РМРС господарським товариством РМРС в Україні, яке розглядається РМРС як власний підрозділ відповідно до Статуту РМРС.

У зв'язку з наведеним вказується, що зважаючи на природу приватних акціонерних товариств згідно з законодавством України та на вищенаведені особливості утворення з боку керівництва РМРС господарських товариств РМРС за кордоном, діяльність ПАТ "Морський регістр судноплавства в Україні" має ознаки фіктивного підприємництва, адже правова природа цієї структури не відповідає її практичній господарській діяльності.

Зважаючи на здійснення РМРС та ПАТ "Морський регістр судноплавства в Україні", як господарського товариства РМРС в Україні, оплачуваного з боку іноземних судновласників технічного нагляду за іноземними суднами у портах України - діяльність в Україні РМРС та ПАТ "Морський регістр судноплавства в Україні" носить зовнішньоекономічний характер у формі надання зовнішньоекономічних послуг в юрисдикції України, а тому, як зазначає відповідач 2 у поданні, вона є зовнішньоекономічною діяльністю відповідно до Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

На думку відповідача 2, така діяльність РМРС та ПАТ "Морський регістр судноплавства в Україні", як господарського товариства РМРС в Україні, носить ознаки проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, зокрема у формі надання оплачуваних послуг технічного нагляду незаконно утвореним в іноземній юрисдикції суб'єктам (контрагентам), а саме - утвореному в юрисдикції РФ "порту Севастополь", який має правову форму незаконно утвореного "Державного унітарного підприємства" "ДС Севастопольський морський порт" (адреса: пл.. Нахімова, 5, м. Севастополь, е-мейл ). Надання оплачуваних послуг технічного нагляду практично уможливлює вищенаведену незаконну експлуатацію порту Севастополь суднами під іноземними прапорами.

Позивач вважає протиправними дії Військової прокуратури Південного регіону України щодо подачі подання до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України та, відповідно, сам наказ цього Міністерства про застосування спеціальної санкції у виді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, оскільки ПрАТ "РС в Україні" не допускало порушень Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" або пов'язаних з ним законів України та не вчиняло дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки України.

Відповідач 1 заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що, отримавши належним чином оформлене подання відповідача 2, не мав правових підстав для не застосування до ПрАТ "РС в Україні" спеціальної санкції.

Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог також заперечив з підстав відповідності своїх дій вимогам закону.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувані дії та наказ відповідачів на предмет їх відповідності вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених статтями 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

Статтею 36 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що порядок притягнення до відповідальності, здійснення відповідальності та звільнення від відповідальності визначається процесуальними законами України.

Частина перша статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачає, що за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції:

- накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України;

- застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій;

- тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до частин другої та третьої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17 квітня 2000 року №52 (далі по тексту - Положення), спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Як визначає пункт 1.2 Положення, санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Тобто, з аналізу наведених положень законодавства слідує, що Міністерство економічного розвитку та торгівлі України має право застосовувати до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України спеціальні санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення такими суб'єктами Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, на підставі відповідного подання уповноважених органів, яке містить визначені законом реквізити.

Умовою ж для звернення правоохоронних органів із відповідним поданням про застосування спеціальних санкцій є факт порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

В даному випадку слід зазначити, що подання відповідача 2 щодо застосування санкцій, крім загальних посилань на назву Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Закону України "Про морські порти України" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року N424-р "Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю", не містить визначення конкретних положень Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, які порушені позивачем, а також не містить найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство.

Тобто, подання не містить всіх обов'язкових даних, передбачених вичерпним переліком, що вже свідчить про його невідповідність вимогам Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Зі змісту подання вбачається, що підставою для звернення відповідача 2 до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про застосування до ПрАТ "РС в Україні" спеціальних санкцій стало здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №90000034 від 17 квітня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 332№ Кримінального кодексу України, в ході якого, начебто, встановлено факти незаконного перевезення вантажів торгівельним судном "SKY MOON" з тимчасово окупованої території України в Криму, а саме з закритого порту Севастополь, незаконну сертифікацію якого здійснено Федеральною автономною установою "Російський морський регістр судноплавства", яка є засновником ПрАТ "РС в Україні", що, на думку відповідача 2, носить ознаки проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки, зокрема у формі надання оплачуваних послуг технічного нагляду незаконно утвореним в іноземній юрисдикції суб'єктам (контрагентам).

У зв'язку із наведеним суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В силу положень частин першої та четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд звертає увагу, що факт вчинення злочину, передбаченого частиною третьої статті 332№ Кримінального кодексу України, може бути підтвердженим лише відповідним вироком суду, який набрав законної сили.

Натомість відповідачами не надано, а матеріали справи не містять вироку суду, яким би встановлювались наведені обставини та який, в силу вимог частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, був би обов'язковим для врахування при вирішенні даної справи; не надано також матеріалів вказаного у поданні кримінального провадження, процесуальних чи інших документів.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ПрАТ "РС в Україні" є судновласником або вантажовласником, який брав участь у постачанні вантажів через закриті морські порти в Автономній Республіці Крим, у тому числі з закритого порту Севастополь торгівельним судном "SKY MOON", кваліфікаційним товариством якого, як вбачається із залучених до матеріалів справи відомостей з електронної бази даних EQUASIS, є DNV GL (Det Norske Veritas & Germanischer Lloyd), а також доказів безпосереднього відношення позивача до здійснення сертифікації закритого порту Севастополь чи іншого будь-якого порту Автономної Республіки Крим тощо.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "РС в Україні" () є зареєстрованою за законодавством України самостійною юридичною особою, що діє на підставі повного госпрозрахунку, самофінансування і самооплатності. До видів діяльності товариства за КВЕД належить: 52.22 Допоміжне обслуговування водного транспорту (основний); 30.11 Будування суден і плавучих конструкцій; 30.12 Будування прогулянкових і спортивних човнів; 84.13 Регулювання та сприяння ефективному веденню економічної діяльності; 71.20 Технічні випробування та дослідження; 33.15 Ремонт і технічне обслуговування суден і човнів.

Як вбачається із статуту товариства, ПрАТ "РС в Україні" здійснює діяльність, окрім іншого, щодо класифікації суден, тобто технічного нагляду за суднами під час будування та експлуатації на відповідність правилам класифікації; сертифікації матеріалів та виробів на відповідність правилам класифікації; технічного нагляду за суднами під час будування та експлуатації на відповідність вимогам міжнародних стандартів від імені та за дорученням морських адміністрації прапору судна; сертифікації систем менеджменту якості на відповідність міжнародним стандартам ISO тощо.

Відповідно до статті 22 Кодексу торговельного мореплавства України технічний нагляд за морськими суднами, незалежно від форм власності судна і його власника, та їх класифікація здійснюються класифікаційним товариством, обраним судновласником.

Разом з тим, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 1996 року №172-р, ПрАТ "РС в Україні" не входить до переліку класифікаційних товариств, яким доручено здійснювати технічний нагляд за суднами, які мають право плавання під прапором України.

З наведеного вбачається, що ПрАТ "РС в Україні" може здійснювати технічний нагляд лише за тими суднами, які ходять під прапорами інших, ніж Україна, держав, відповідно до доручень судновласників-нерезидентів.

У той же час, доказів відправлення спеціалістів ПрАТ "РС в Україні" у службове відрядження до тимчасово окупованих територій та у закриті порти Криму, доказів здійснення позивачем як класифікаційним товариством технічного нагляду та видання суднових документів суднам на території закритих портів Криму тощо відповідачами не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, відповідачем 2 не доведено будь-якими належними та допустимими доказами обставини надання чи можливості надання ПрАТ "РС в Україні" оплачуваних послуг технічного нагляду незаконно утвореним в іноземній юрисдикції суб'єктам (контрагентам), які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача 2, викладені у поданні, стосовно наявності ознак фіктивного підприємництва у діяльності ПрАТ "РС в Україні" з огляду на особливості утворення з боку Федеральної автономної установи "Російський морський регістр судноплавства", яка є засновником ПрАТ "РС в Україні", господарських товариств за кордоном, оскільки наведені обставини не відносяться до ознак фіктивності суб'єкта господарювання, що визначені статтею 55№ Господарського кодексу України.

В матеріалах справи відсутній вирок суду стосовно посадових осіб позивача, яким були б встановлені обставини вчинення ними злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України.

До того ж, суд зазначає, що згідно статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що відповідальність суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності носить персональний характер, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів подання Військової прокуратури Південного регіону України вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17 "Подання в порядку статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", що, відповідно, свідчить про протиправність дій по його направленню Міністерству економічного розвитку та торгівлі України для застосування спеціальних санкцій у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на встановлену судом протиправність дій щодо направлення подання та відсутність правових підстав для застосування до позивача спеціальних санкцій, на думку суду, наказ Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02 березня 2017 року №287 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України" суперечить вимогам статті 37 Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а, отже, є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість застосування до ПрАТ "РС в Україні" спеціальних санкцій у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПрАТ "РС в Україні" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Морський регістр судноплавства в Україні" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Військової прокуратури Південного регіону України щодо направлення Міністерству економічного розвитку і торгівлі України подання вих. від 12 січня 2017 року №27/-133вих-17 "Подання в порядку статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 02 березня 2017 року №287 "Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності України".

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Морський регістр судноплавства в Україні" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок), з яких 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) - за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) - за рахунок бюджетних асигнувань Військової прокуратури Південного регіону України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов