Справа № 521/16823/17
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/424/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Плавича І.В.,

за секретарі - Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_1 як декларантом ПП «Лібра-Трейд» було подано митні декларації, які були прийняті та зареєстровані Одеською митницею ДФС за №500060001/2016/001816 від 02 березня 2017 року, №500060001/2016/002818 від 28 березня 2016 року, №500060001/2016/003125 від 04 квітня 2016 року.

Однак 08 грудня 2016 року інспектором митниці було складено протоколи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1, на підставі яких в подальшому особу було визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст. 485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми платежів.

Як посилалась сторона позивача, ОСОБА_1 не визнає себе винним, вважає, що належним чином і у повному обсязі виконав відповідні вимоги закону, порушення митних правил не допустив, з висновками інспектора не погодився, звертався до Державної фіскальної служби України із скаргами на ухвалені постанови. У зв'язку з викладеним та відмовою у задоволенні відповідних скарг, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом в суд, в якому просив поновити процесуальний строк звернення до суду та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1386/50000/16 від 22 лютого 2017 року, постанову у справі про порушення митних правил №1387/50000/16 від 22 лютого 2017 року, а також постанову у справі про порушення митних правил №1388/50000/16 від 22 лютого 2017 року, ухвалені заступником начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України.

Представник позивача ОСОБА_1 у відкрите судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник Одеської митниці ДФС у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову - з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що 02 березня 2016 року до Одеської митниці ДФС було подано митну декларацію №500060001/2016/001816 в митному режимі «ІМ-40ДЕ» з документами, необхідними для митного оформлення товару: «банани свіжі зелені», вагою нетто 14008,4кг. Вказаний товар надійшов з Республіки Еквадор від компанії «Nina Bananas S.A.» (Республіка Еквадор) на адресу ПП «Лібра-Трейд» (Україна), продавцем товару є компанія «Rastoder d.o.o.» (Республіка Словенія). Разом з митною декларацією до Одеської митниці ДФС було надано інвойси №№001-001-000000003, 001-001-000000003А, видані від імені компанії-продавця «Rastoder d.o.o.». В корегуючому інвойсі було заявлено, що вартість товару складає 10506,30 доларів США, що на момент митного оформлення становило 287565,55 гривень. Митну вартість товару було визначено у розмірі 679352,80 гривень., митні платежі, що підлягали сплаті, а саме податок на додану вартість (20% від митної вартості) було визначено у розмірі 135870,56 гривень. Перевіряючи достовірність заявлених відомостей, Одеська митниця ДФС зверталась до митних органів Республіки Словенія. З отриманих документів, зокрема: інвойсу №Т1600768, проформи інвойсу №112/2016, контракту, укладеного між компанією «Rastoder d.o.o.» та ПП «Лібра-Трейд», рахунку про сплату коштів тощо, - митницею зроблено висновок, що інвойси, які надавались Одеській митниці ДФС, компанією «Rastoder d.o.o.» не видавались. Але при цьому в період з січня по березень 2016 року компанія «Rastoder d.o.o.» мала стосунки з ПП «Лібра-Трейд», рахунки, які видавались компанією «Rastoder d.o.o.», сплачені ПП «Лібра-Трейд» у повному обсязі.

Відповідно до отриманих документів вартість, товару, заявленого за митною декларацією №500060001/2016/001816 складає не 10506,30 доларів США, як було зазначено в наданих до митного оформлення інвойсах №№001-001-000000005, 001-001-000000005А, а 27280,00 доларів США, що на момент митного оформлення складало 738885,05 гривень. Вартість товару у розмірі 27280,00 доларів США зазначена у наданих митною адміністрацією Республіки Словенія інвойсі №Т1600768, проформі інвойсу №112/2016 та рахунку про сплату коштів. Згідно з службовою запискою митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС від 24 листопада 2016 року №5000/15-70-61-01, у зв'язку з наданням до митного оформлення неправдивих відомостей до Державного бюджету України не сплачено митні платежі у розмірі 11906,45 гривень.

28 березня 2016 року до Одеської митниці ДФС було подано митну декларацію №500060001/2016/002818 в митному режимі «ІМ-40ДЕ» з документами, необхідними для митного оформлення товару: «банани свіжі зелені», вагою нетто 13881,13кг. Вказаний товар надійшов з Республіки Еквадор від компанії «Nina Bananas S.A.» на адресу ПП «Лібра-Трейд», продавцем товару є компанія «Rastoder d.o.o.». Разом з митною декларацією до Одеської митниці ДФС було надано інвойси №№001-001-000000005, 001-001-000000005А, видані від імені компанії-продавця «Rastoder d.o.o.». В зазначених інвойсах було заявлено, що вартість товару складає 21084,00 доларів США, що на момент митного оформлення становило 549666,21 гривень. Митну вартість товару було визначено у розмірі 647775,35 гривень., митні платежі, що підлягали сплаті, а саме податок на додану вартість (20% від митної вартості) було визначено у розмірі 129555,07 гривень. Перевіряючи достовірність заявлених відомостей, Одеська митниця ДФС зверталась до митних органів Республіки Словенія. З отриманих документів, зокрема: інвойсу №Т1601152, проформи інвойсу №238/2016, контракту, укладеного 10 березня 2016 року між компанією «Rastoder d.o.o.» та ПП «Лібра-Трейд», рахунку про сплату коштів тощо, - митницею зроблено висновок, що інвойси, які надавались Одеській митниці ДФС, компанією «Rastoder d.o.o.» не видавались. Втім, в період з січня по березень 2016 року компанія «Rastoder d.o.o.» мала стосунки з ПП «Лібра-Трейд», рахунки, які видавались компанією «Rastoder d.o.o.», сплачені ПП «Лібра-Трейд» у повному обсязі.

З отриманих документів вартість товару, заявленого за митною декларацією №500060001/2016/002818 складає не 21084,00 доларів США, як було зазначено в наданих до митного оформлення інвойсах №№001-001-000000005, 001-001-000000005А, а 29869,00 доларів США, що на момент митного оформлення складало 778694,75 гривень. Вартість товару у розмірі 29869,00 зазначена у наданих митною адміністрацією Республіки Словенія інвойсі №Т1601152, проформі інвойсі №238/2016 та рахунку про сплату коштів. Згідно службової записки митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС від 24 листопад 2016 року №5000/15-70-61-01, у зв'язку з наданням до митного оформлення неправдивих відомостей до Державного бюджету України не сплачено митні платежі у розмірі 26183,88 гривень.

04 квітня 2016 року до Одеської митниці ДФС було подано митні декларації №№500060001/2016/003125, 500060001/2016/003126 в митному режимі «ІМ-40ДЕ» з документами, необхідними для митного оформлення товарів: «банани свіжі зелені», які надійшли з Республіки Еквадор від компанії «Coragrofrut S.A.» (Республіка Еквадор) на адресу ПП «Лібра-Трейд», продавцем вказаного товару є компанія «Rastoder d.o.o.». Разом з митною декларацією №500060001/2016/003125 до Одеської митниці ДФС було надано інвойси від 28 лютого 2016 року №№001-001-000001983С, 001-001-000001983С1, а разом з митною декларацією №500060001/2016/003126 - інвойси від 28 лютого 2016 року №№001-001-000001986А, №№001-001-000001986А1 видані від імені компанії-продавця «Rastoder d.o.o.». В зазначених інвойсах заявлено, що вартість товарів, які заявлені за кожною декларацією, складає по 72900,00 доларів США (загальна вартість 145800 доларів США), що на момент митного оформлення становило 3806619,30 гривень.

В митній декларації №500060001/2016/003125 митну вартість товару було визначено у розмірі 1967409,36 гривень. Митні платежі, що підлягали сплаті, а саме податок на додану вартість (20% від митної вартості) було визначено у розмірі 393481,87 гривень. В митній декларації №500060001/2016/003126 митну вартість товару було визначено у розмірі 2005757,48 гривень. Митні платежі, що підлягали сплаті, а саме податок на додану вартість (20% від митної вартості) було визначено у розмірі 401151,50 гривень. За вказаними митними деклараціями сукупно було сплачено митні платежі у розмірі 794633,37 гривень.

Згідно отриманих документів вартість товару, заявленого за митними деклараціями №№500060001/2016/003125, 500060001/2016/003126 складає не 145800,00 доларів США, як зазначено в наданих до митного оформлення інвойсах №№001-001-000001983С, 001-001-000001983С1, 001-001-000001986А, 001-001-000001983Al, а 172800,00 доларів США, що на момент митного оформлення складало 4511548,8 гривень. Вартість товарів у розмірі 172800,00 доларів США зазначена у наданих митною адміністрацією Республіки Словенія інвойсі №Т1601276, проформі інвойсу №250/2016 та рахунку про сплату коштів. Згідно службової записки митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС від 24 листопада 2016 року №5000/15-70-61-01, у зв'язку з наданням до митного оформлення неправдивих відомостей, до Державного бюджету України не сплачено митні платежі у розмірі 107675,53 гривень.

Виходячи з викладеного, Одеською митницею ДФС визначено сукупну різницю між вартістю товарів за поданими митними деклараціями та документами, наданими митними органами Республіки Словенія, в загальному розмірі 145765,86 гривень.

У зв'язку з цим уповноважена особа митного органу дійшла висновку, що директором ПП «Лібра-Трейд» ОСОБА_1 при декларуванні товарів за поданими митними деклараціями було заявлено неправдиві відомості з метою зменшення розміру митних платежів.

Як регламентує ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У розумінні ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості.

За змістом ст. 485 МК України, склад відповідного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов'язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що висновок митного органу щодо наявності в діях декларанта мети у вигляді неправомірного зменшення розміру митних платежів є передчасним та спростовуються матеріалами справи.

Так, в силу ст. 53 ч.ч.1,2 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є зокрема, декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів тощо.

Як зазначалось, статтею 57 МК України передбачені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, які поділяються на основний та другорядні методи. При цьому одним з другорядних методів визначення митної вартості товарів є резервним метод (частина 1 пункт 2 підпункт «ґ»).

Як регламентує ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов'язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Матеріали справи свідчать, що при здійсненні митного оформлення в режимі «імпорт» товару, після здійснення консультацій та за ініціативою митного органу, декларантом було застосовано резервний метод визначення митної вартості, що збільшило належні до сплати платежі у порівнянні з визначенням вартості товару за основним методом.

Суд погоджується із позицією сторони позивача, що відомості, отримані Одеською митницею ДФС від Митної адміністрації Республіки Словенія згідно листа від 16 червня 2016 року, за яким начебто компанія «Rastoder d.o.o.» не визнає видачу низки інвойсів ПП «Лібра-Трейд», - не можуть свідчити про наявність порушення митних правил в діях ОСОБА_1, оскільки не містять підтверджують факту подання документів, які містять неправдиві відомості, саме при декларуванні товару на митній території України, а не при оформлені відповідних документів на території Республіки Словенії.

Але, як виплаває з даного листу, компанією «Rastoder d.o.o.» неодноразово здійснювались поставки ПП «Лібра-Трейд», у зв'язку з чим за період з січня 2016 року по березень 2016 року було видано тринадцять інвойсів, зокрема: Т1600152 від 13 січня 2016 року, Т1600251 від 20 січня 2016 року, Т1600413 від 29 січня 2016 року, Т1600513 від 04 лютого 2016 року, Т1600514 від 09 лютого 2016 року, Т1600586 від 09 лютого 2016 року, Т1600586 від 15 лютого 2016 року, Т1600663 від 19 лютого 2016 року, Т1600768 від 25 лютого 2016 року, Т1601101 від 11 березня 2016 року, Т1601102 від 11 березня 2016 року, Т1601151 від 16 березня 2016 року, Т1601152 від 16 березня 2016 року, Т1601267 від 29 березня 2016 року. За всіма рахунками платником є ПП «Лібра-Трейд», усі рахунки оплачені в повному обсязі.

Згідно ст. 529 ч.1 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі ст. 530 ч.6 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому КАС України.

Як чітко зобов'язує ст. 71 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідні посилання сторони відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними та викликають обґрунтований сумнів.

Суд звернув увагу, що після отримання оскаржуваних постанов про порушення митних правил №№1386/50000/16, 1387/50000/16, 1388/50000/16 від 22 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звертався до Державної фіскальної служби України із скаргами. Але постановами Державної фіскальної служби України від 10 квітня 2017 року в задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовлено, постанови заступника начальника Одеської митниці ДФС залишені без змін.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 звертався до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про оскарження відповідних постанов у справах про порушення митних правил. Але ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2017 року заявлений позов залишено без розгляду. Постановляючи дану ухвалу суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не з'явився до суду без поважних причин, а представник особи при цьому не представив суду належний документ, що підтверджує повноваження.

На підставі ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Виходячи з викладеного, суд зважав обґрунтованим поновити ОСОБА_1 встановлені законом строки звернення до суду, забезпечити особі право на доступ до суду та розглянути заявлені позовні вимоги по суті.

Відповідно до ст. 531 ч.1 п.1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувані постанови. Разом з тим, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд вбачає обґрунтованим закрити провадження у відповідній справі.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та рекомендовано Верховній Раді України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного та згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, - суд доходить висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 17, 18, 69, 71, 86, 95, 98, 122, 128, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил №1386/50000/16 від 22 лютого 2017 року, ухвалену заступником начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України - скасувати, та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв'язку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Постанову у справі про порушення митних правил №1387/50000/16 від 22 лютого 2017 року, ухвалену заступником начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України - скасувати, та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв'язку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Постанову у справі про порушення митних правил №1388/50000/16 від 22 лютого 2017 року, ухвалену заступником начальника Одеської митниці ДФС Іваненко Г.М. про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України - скасувати, та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв'язку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: