Справа № 320/8540/17
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.11.2017
Справа № 320/8540/17
номер провадження 2-а/320/331/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій з припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї незаконними та зобовязання здійснити дії з виплати належних сум,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій з припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї незаконними та зобовязання здійснити дії з виплати належних сум.

Згідно наказу № 235 Р від 19.04.17 року позивачку повідомлено про припинення виплати допомоги малозабезпеченим сімям з 01.05.17 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Даний адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що виноситься ухвала.

Водночас, у випадку встановлення судом обґрунтованості причин пропуску особою, яка подала позов, строку звернення до суду, останній може визнати ці причини поважними.

У своєму клопотанні про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду за захистом своїх порушених прав, позивачка зазначає, що пропустила строк на звернення до адміністративного суду, оскільки має чотирьох дітей, її чоловік працював поза межа місця проживання, та їй не було відомо про безоплатну правову допомогу, а також її впевнили в правомірності своїх дій відповідачі.

Вирішуючи питання щодо поважності/неповажності причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду суд зазначає наступне.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість, з клопотання про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, позовної заяви, та доданих до неї матеріалів суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Наявність у позивачки на утриманні неповнолітніх дітей, робота її чоловіка, поза межами міста в якому проживає, а також необізнаність щодо безкоштовної правової допомоги позивача не може бути визнано судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки це не перешкоджало позиваці звертатись до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області писати заяви.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністративного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у п.35 рішення від 12.03.2009 (справа "Плахтєєв та Плахтєєва проти України") зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17- 18, пп. 35- 36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51- 52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, № 316-B, сс. 80- 81, пп. 62- 67).

Відповідно до пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, враховуючи те, що національним законодавством України встановлені певні обмеження, зокрема, щодо строку звернення до адміністративного суду і це не може вважатися незаконним обмеженням у праві на доступ до суду, а також те, що у цій справі судом достовірно встановлено обізнаність позивача про порушення його прав з 20 квітня 2017, проте з позовом до суду вона звернулась лише 17 листопада 2017 року, тобто після спливу встановленого законом шестимісячного строку, на підставі наведеного суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 99,100,165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій з припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї незаконними та зобовязання здійснити дії з виплати належних сум залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: Т.В.Юрлагіна