Справа № 759/12633/16-а
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/28/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Величко Т.О., при секретарі Скляренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, в якому позивач посилається на те, що Позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за Списком 2 з -29.12.2006 року. У квітні місяці 2016 року позивачем було отримано пенсію у меншому розмірі ніж зазвичай. При усних зверненнях позивачем до відповідача, з приводу підстав виплати пенсії у меншому розмірі, відповідачем не було надано належної інформації підстав такого зменшення. На письмове звернення позивача від 06.04.2016 року, 18.04.2016 року позивачу було надано копії розпоряджень про обчислення пенсії з моменту її призначення та розпорядження № 5092/6-2А від 10.12.2015 року в якому зазначалось, що у зв'язку з наданням недостовірних даних про заробітну плату виникла переплата пенсії за період з 14.07.2007 року по 30.11.2015 року в сумі 161 729 (сто шістдесят тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн. 10 коп. 16.05.2016 року на адвокатський запит від 04.05.16 відповідачем було надано відповідь №4332/06 від 10.05.2016 року, в якій зазначено, що при зверненні до УПФУ в Подільському районі м. Києва позивачем було надано індивідуальні відомості про застраховану особу з відміткою про сплату внесків за період 01.01.2001 року-31.12.2005pp. по підприємству «Перший Київський авторемонтний завод», видані управлінням Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва та пільгову довідку. А також зазначено, що при проведенні звірки електронних реєстрів та пенсійних справ виявлено відсутність даних позивача у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (СПОВ) за період 01.01.2001 - 31.12.2005 p.p. по підприємству «Перший Київський авторемонтний завод» при проведенні зустрічної перевірки періодів роботи за списком № 2 та заробітної плати по ВАТ «Укрволгатехсервіс» не підтверджено достовірність виданих раніше довідок по даному підприємству за період роботи за списком № 2 з 12.10.1994 року по 02.05.1997 року. Тому, управлінням припинено виплату пенсії позивачу за період з 29.12.2006 року по 13.07.2009 року та приведено у відповідність розрахунок розміру пенсії.

Згідно заяви щодо уточень позовних вимог ( а.с.28-30) позивач просив суд визнати протиправними протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 14.07.2007року по 30.11.2015 року, з 29.12.2006 року по 13.07.2007 року, з 14.07.2007 року по 13.07.2009 року, з 14.07.2009 року по 31.03.2016 року та скасувати Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 10.12.2015 року № 764, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року № 490, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №491, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №492.

Позивач зазначив, що в зв'язку із тим, що позивачем не здійснювались дії по наданню відповідачу недостовірних даних про заробітну плату, вважаємо дії та рішення відповідача безпідставними, протиправними, такими що порушують права позивача на пенсійне забезпечення та суперечать вимогам законодавства з огляду на наступне. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4. Згідно п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Позивач зазначив, що з матеріалів пенсійної справи не вбачається наявності зловживань зі сторони позивача або подання позивачем недостовірних даних, які б слугували підставою для переплати призначеної пенсії. Навпроти, як вбачається із листа відповідача №4332/06 від 10.05.2016 року відомості про застраховану особу з відміткою про сплату внесків за період 01.01.2001 року-31.12.2005 pp. видані управлінням Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва. Будь-які докази чи факти, які би свідчили про використання позивачем завідомо підробленого або недостовірного документу, тобто про зловживання з боку позивача чи надання безпосередньо ним недостовірних даних - відсутні. Відомості про застраховану особу видані управлінням Пенсійного фонду в Подільському районі м. Києва завірені печаткою цього органу та підписом його посадових осіб. Відносно тверджень відповідача про не підтвердження періодів роботи за списком № 2 необхідно наголосити наступне. Згідно приписів ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п. 35 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, посадова особа у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, яка оформляється на пенсію і направляє до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або за місцем проживання (реєстрації) особи. Для забезпечення повноти відомостей про застраховану особу, якій призначається пенсія, подається комплект первинної звітності страхувальника до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за період після останнього звіту до дати подання заяви про призначення пенсії включно. У необхідних випадках надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 5 цього Порядку.

Тобто, у разі виникнення у Відповідача сумніві щодо достовірності даних, вказаних в довідках які надав Позивач для призначення пенсії, повинен був перевірити обґрунтованість їх видачі. З матеріалів пенсійної справи не вбачається здійснення жодних перевірок Відповідачем, до призначення пенсії Позивачу. Відповідач мав можливості і повноваження перевірити усі данні надані Позивачем при зверненні за призначенням пенсії.

Крім того Позивач зазначив, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено «Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». У відповідності до п. 1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, також архівними установами. Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильній неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймающі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати. Абзацом 1 п. 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу рові установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозжі пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», п.п. 1,3,20 «Порядок підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», пільгова довідка про підтвердження стажу та характеру роботи, документи, що підтверджують роботу в шкідливих умовах праці надаються у тих випадках коли відсутня трудова книжка, відповідні записи у ній.

Позивач зазначив, що відповідно до п. 3 Порядку застосування Списку № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні стажу работи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгох умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списку № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад, і показників при обчисленні стажу работи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N637.ВСУ неодноразово доходив до висновку (зокрема постанова ВСУ від 16.09.2015 року у справі 349/2144/13-а), що комплексний аналіз норм ст.ст. 13, 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», п.п. 1, 3, 20 «Порядок підтвердження трудової» стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробний професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання з'явився, надав до суду заперечення в яких посилається на те, що що Позивачем неодноразово подано до Управління недостовірні дані для призначення пенсії, згідно яких Позивач отримував пенсію за період з 29.12.2006р. по 13.07.2007 р. та за період з 14.07.2007р. по 13.07.2009р, на яку не мав права взагалі і за період з 14.07.2009 р. по 31.03.2016 р. в більшому розмірі, ніж ту, на яку мав право. Таким чином, Позивач внаслідок зловживань, отримав неналежні йому суми пенсії на загальну суму 182893,36 грн. і дані суми пенсії повинні бути повернуті Позивачем. З врахуванням вже утриманих коштів (з січня 2016 року по січень 2017 року), залишок переплати становить 178373,58 грн.Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.11.2016 р. по справі №759/12633/16-а зупинено дію рішення Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про утримання надміру виплачених сум пенсій від 10.12.2015 року №764, рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року№490, рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №491, рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №492 до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про азнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.Встановлено заборону Правобережному об'єднаному Управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 14.07.2007 року по 30.11.2015 року, з 29.12.2006 року по 13.07.2007 року, з 14.07.2007 року по 13.07.2009 року, з 14.07.2009 року по 21.03.2016 року до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії. Аналізуючи викладене, вбачається, що Позивачем неодноразово подано до управління недостовірні дані для призначення пенсії. Враховуючи вищевикладене, доводи Позивача є безпідставними та необґрунтованими, а дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що згідно відомостей пенсійної справим позивача ( а.с.64-102) заява про призначення пенсії була подана до Управління пенсійного фонду України у Подільського району м. Києва та призначена також цим управлінням.

Судом встановлено, що згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1,( а.с.11),Довідки про роботу ( а.с.12), копії наказу від 15.12.1994 року №158 ( а.с.13), що було враховано Управлінням пенсійного фонду України у Подільського району м. Києва при призначенні позивачу пенсії, позивач працював у спірний період з 12.10.1994 року до 02.05.1997 року на посаді електрогазозварювальника, вказана професія передбачена Списку №2 розділу ХХХІІІ пункт 33 затверджений постановою КабМіну України від 16.01.2003 року №36.

Судом встановлено, що позивач не вчиняв дій направлених на надання недостовірних відомостей щодо наявного спірного трудовго стажу, оскільки такі довідки та записи у його трудовій книжці було здійснені юридичною особою підприємством «Перший Київський авторемонтний завод», який мав нести відповідальність за оформлоення документів та сплату відповідних внесків до фонду соціальногг страхування , а тому відсутність даних щодо позивача у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (СПОВ) за період 01.01.2001 - 31.12.2005 p.p. по підприємству «Перший Київський авторемонтний завод» при проведенні зустрічної перевірки періодів роботи за списком № 2 та заробітної плати по ВАТ «Укрволгатехсервіс» що підтверджено достовірність виданих раніше довідок по даному підприємству за період роботи за списком № 2 з 12.10.1994 року по 02.05.1997 року,судом розцінено, як неправомірних дії уповноваженого органу, який скрив відомості щодо позивача при цьому видав йому необхідні довідки та провів запис у трудовій книжці щодо підтвердження стажу роботи, про що позивач, як юридично необізнана особа міг про це не знати та не мав на меті надати недостовірні відомості.

Судом встановлено, що згідно Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 10.12.2015 року № 764, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року № 490, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №491, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №492, май же через десять років відповідачем було проведено перевірку правильноситі нарахування позивачу пенсії, яку він отримував з 29.12.2006 року та проведено утримання раніше встановленого розміру пенсії, роо що винесено вищевказані рішення.

Судом встановлено, що стягнення надміру виплачених сум пенсії здійснюється на підставі рішення територіального органу Пенсійного фонду України виключно у разі наявності однієї з підстав, а саме: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даниих. Але такі обставин судом та щодо зловживання з боку позивача та подання страхувальником недостовірних даниих судом, не встановлені.

Згідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування» Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно до ч. 3 ст. 107 ЗУ «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування» Суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.Таким чином, права позивача на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 статті 22 Конституції України проголошено, що при прийнятті нових законів, внесенні зміни до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свободи.

За частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основу законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливості неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. В частині зобов"язання відповідача припинити утриимання з позивача надміру виплаченх сум пенсій та повернути незаконно утриманні суми пенсії задоволенню не підлягають, оскільки у разі набрання рішенням законної сили, в частині задоволеної частини позовних вимог, відповідач має автоматично повернути та виплатити позивачу незаконно утримані суми пенсії.

Керуючись: ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, ст. 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 14.07.2007року по 30.11.2015 року, з 29.12.2006 року по 13.07.2007 року, з 14.07.2007 року по 13.07.2009 року, з 14.07.2009 року по 31.03.2016 року та скасувати Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 10.12.2015 року № 764, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року № 490, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №491, Рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.09.2016 року №492.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна грн..) 21 коп.

Постанову суду може бути оскаржено до Київського Апеляційного адміністративного суду через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Величко