Справа № 576/1535/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р.Справа № 576/1535/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2017 по справі № 576/1535/17

за позовом ОСОБА_1

до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.09.2017 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач, Глухівське ОУ ПФУ Сумської обл.).

Визнано неправомірним розпорядження Глухівського ОУПФУ Сумської обл. № 139311 від 03.08.2017.

Зобов'язано Глухівське ОУ ПФУ Сумської обл. поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 23.05.2017 у призначеному розмірі 60 %, у сумі 4495,53 грн. з урахуванням усіх складових заробітної плати, що зазначені у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 04-810/17 від 17.05.2017, в тому числі і різниці між заробітною платою, встановленою згідно з новими умовами праці в сумі 9569,54 грн.

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою № 622, при цьому в п. 4 зазначеного порядку не передбачено такої складової, яка враховується при обчисленні пенсії державним службовцям, як різниця між заробітною платою, визначеною згідно з попередніми умовами праці, і розміром заробітної плати, встановленої згідно з новими умовами праці. Відповідач вважає помилковими посилання суду першої інстанції на норм Законів України "Про оплату праці", "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки вони є загальними щодо спірних правовідносин.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Сторони надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) розгляд справи проведено без участі сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з травня 2017 року перебуває на обліку в Глухівському ОУ ПФУ Сумської обл. та одержує з 23.05.2017 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Для отримання пенсії у відповідності до Закону України "Про державну службу" позивач у травні 2017 подала відповідачу довідку про стаж державної служби, який становив 20 років 10 місяців і 12 днів, та довідку про складові про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 04-810/17 від 17.05.2017, куди були включені у тому числі й різниця між заробітною платою, встановленою згідно з новими умовами праці в сумі 9569,54 грн.

На підставі цих документів, відповідач обрахував розмір пенсії і відповідним розпорядженням затвердив її виплату (а.с.11).

Однак у подальшому розпорядженням № 139311 від 03.08.2017, відповідач виключив з розрахунку складових заробітної плати для обчислення розміру пенсії, різницю між заробітною платою, встановленою згідно з новими умовами праці в сумі 9569,54 грн. та провів новий розрахунок пенсії

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, чинної на момент призначення пенсії позивачу, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням вищенаведеного, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 21-350а-13 та від 03 червня 2014 року у справі 21-134а14

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахуванням вищезазначеного, доводи апеляційної скарги про те, що Порядок № 622 не містить такої складової як різниця між заробітною платою і розміром заробітної плати, встановленим згідно з новими умовами оплати праці, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно довідки від 17.05.2-17 № 04-810/17 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка була надана позивачем при призначенні пенсії, позивачу була нарахована різниця між зарплатою, визначеною згідно з попередніми умовами оплати праці, і розміром зарплати, встановленої згідно з новими умовами оплати праці, в розмірі 9569,54 грн., з якої було нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому дана сума підлягає врахуванню при перерахунку пенсії позивача.

Доводи апеляційної скарги про промилковість посилання суду першої інстанції на норми Закону України "Про державну службу" № 3723-XII колегія суддів вважає необгрунтованими в силу приписів п. 2, 10 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, відповідно до яких державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку пенсії державного службовця, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу".

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області - залишити без задоволення.

Постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2017 року по справі № 576/1535/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017