Справа № 808/1411/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року о/об 10 год. 18 хв.Справа № 808/1411/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН»

до Запорізької митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН» (надалі позивач, ТОВ «КАРАВАН») звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (надалі відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.76-77), просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати Рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00125 від 24.04.2017.

У позові (а.с.4-15) позивач, зазначив, що 20.11.2016 між ТОВ "КАРАВАН" та Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd, (Китай) укладено контракт №1 про поставку гумату калію сухого "GumiGold" за ціною 1,123 USD за 1 кг. На виконання своїх зобов'язань по Контракту позивач здійснив оплату товару у розмірі 28075,00 USD за 25 метричних тонн, що відповідає вимогам п.10 Контракту та підтверджується платіжними дорученнями №12 від 24.11.2016 та №3 від 20.02.2017. Митна вартість товару була визначена декларантом відповідно до статті 58 Митного кодексу України у тимчасовій митній декларації №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017 в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості №1), а саме: гумату калію сухого "GumiGold" за ціною 1,123 USD за 1 кг. виходячи з ціни, встановленої сторонами у Контракті на умовах поставки CIF ОСОБА_3, Україна та визначеної у інвойсі, виставленому продавцем. Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надані до м/п "Запоріжжя-центральний" Запорізької митниці ДФС всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, за переліком, передбаченим ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та інші документи, які були додані до тимчасової митної декларації №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017, а саме: контракт №1 від 20.11.2016; рахунок (інвойс) №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; міжнародна автомобільна накладна CMR №48 від 15.03.2017; пакувальний лист №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; прайс лист виробника товару б/н від 01.02.2017; калькуляція собівартості №VO/YH-20161121 від 01.02.2017; страховий поліс №PYIE02E00034 від 23.01.2017; коносамент №596139762 від 27.01.2017; сертифікат про походження товару №16С3706А1112/00010 від 28.12.2016; платіжні доручення №12 від 24.11.2016; №3 від 20.02.2017; копія митної декларації країни відправлення №00022148 від 22.01.2017; опис товару б/н від 01.02.2017. 21.04.2017 подана додаткова митна декларація №UA112080/2017/007958 від 21.04.2017 з тими ж документами, які перелічені вище. Однак, головний державний інспектор м/п "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці ДФС ОСОБА_4 дійшла висновку, що документи надані до митного оформлення товару містять розбіжності. Тому відповідач запросив додаткові документи для визначення митної вартості, витребував: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. Позивач вважає, що документи надані до митного органу не містять розбіжностей. Так, твердження відповідача, "що в платіжних дорученнях №3, 12 від 24.11.2016 та 20.02.2017 відсутні відмітки уповноваженого банку, а в графі "Призначення платежу" платіжного доручення №12 від 24.11.2016 вказано, що оплата здійснюється за контрактом №1 від 20.11.2016 хоча відповідно до умов цього ж контракту оплата здійснюється на підставі інвойсу" спростовується тим, що позивач користується банківською системою обслуговування типу "Клієнт-Банк", платежі якої приймаються з використанням електронних підписів. При проходженні платіжного доручення фіксується запис з певною датою - що і є підтвердженням того, що платіж був здійсненний. В графі "Призначення платежу" платіжного доручення №12 від 24.11.2016 є посилання на контракт №1 від 20.11.2016. Відповідно до пункту 3.8 постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 "Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Платіж здійснений, саме на підставі контракту №1 від 20.11.2016, а не на підставі інвойсу, який є невід'ємною частиною контракту. При зазначені у платіжному дорученні саме контракту, а не інвойсу, позивач керувався вимогами банківського законодавства та вимогою самого банку через який був здійснений платіж. Твердження відповідача, "що вартість товару в прас-листі від 01.02.2015 вказано на умовах FОВ, що не дає змоги співставити з цінами вказаними на умовах CIF в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016" не відповідає дійсності, оскільки в прайс-листі від 01.02.2017 ціна товару вказана на умовах FОВ, тобто без врахування витрат на транспорт та страховку. Калькуляція собівартості товару №VO/YH-20161121 від 01.02.2017 доповнює прайс-лист і дає в повному обсязі розрахувати ціну на умовах FОВ та CIF, ці документи були надані до митного органу. У прайс-листі від 01.02.2017 зазначено на умовах FОВ тому, що на цих умовах до витрат не включаються страхування та перевезення. Таким чином, відповідач не обґрунтував, чому наданий до митниці прайс-лист "не дає змогу" співставити з цінами вказаними в інвойсі на умовах CIF, та не зазначив, чому не прийняв до уваги при митному оформленні калькуляцію собівартості товару, яка була надана митному органу. Твердження відповідача, "що в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вказано, що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу. Авансовий платіж був здійснений 24.11.2016, а товар було навантажено на борт судна (згідно коносаменту) 27.01.2017, що не відповідає вимогам інвойсу" спростовується, на думку позивача, тим, що відповідно до ст.138 Кодексу торгового мореплавства України у коносаменті зазначаються час і місце видачі коносаменту. Отже, 27.01.2017 виданий коносамент, а завантаження товару було раніше вказаної дати; строк завантаження товару на борт судна не впливає на ціну товару та не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Твердження відповідача, "що копія митної декларації країни відправлення №00022148 від 22.01.2017 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить (ст.254 МКУ)" спростовується, як вважає позивач, тим, що митний орган не вимагав переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення, що підтверджується електронним повідомленням митного органу №278731 від 24.04.2017. Позивач вважає, що вказані посадовою особою митного органу "розбіжності" не існують, а отже вимоги щодо надання додаткових документів є необґрунтованими та незаконними. На підставі вищезазначених дій відповідача, були прийняті: Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2017/00125 від 24.04.2017, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2017/00130 від 24.04.2017 (карток про відмову в прийнятті митної декларації - дві, тому що, випуск товарів здійснено у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією та оформлена додаткова декларація) та Рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2017/000033/1 від 24.04.2017. В наслідок прийняття вищезазначених спірних рішень відповідачем застосований резервний метод з розрахунку 1,242 дол. США за 1 кг товару (1,123 доларів США за 1 кг - за ціною контракту). Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Враховуючи факт видання Запорізькою митницею спірних рішень та необхідність отримання відповідного товару у виробництво, 24.04.2017 позивач був вимушений здійснити митне оформлення вантажу за митною вартістю, визначеною митницею, шляхом подання МД №UА112080/2017/008247, яка була прийнята та оформлена у встановленому порядку. Внаслідок незаконних дій митного органу та винесення спірного рішення позивач здійснив надмірну сплату до бюджету митних та інших платежів, контроль за якими покладається на митні органи України - 19389,56 грн., яка складається з: мита на товари, що ввозяться на територію України - 3728,76 грн. та податку на додану вартість з товарів ввезених на територію України - 15660,80 грн.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.86-91), в яких зазначено, що 17.03.2017 декларантом ТОВ "КАРАВАН" до митного оформлення було надіслано електронну митну декларацію на товар - "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг. Являє собою гранульовану речовину (1-2мм) чорного кольору, на основі гумінових кислот. Склад: гумінова кислота не більше 85%; К2О 10%; водорозчинність не менше 98%; фульвокислоти не більше 15%; PH - 9-10. Виробник: YANTAI HEATEX BIOCHEMICAL & TECHNOLOGY CO., LTD. Торгівельна марка: GumiGold. Країна виробника - CN (Китай)". Митній декларації присвоєно №UA112080/2017/005243. Митну вартість товарів визначено декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Так, 20.03.2017 за МД №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017 здійснено відбір проб та зразків для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКТЗЕД та для перевірки задекларованої митної вартості товарів (ОСОБА_1 про взяття проб та зразків товарів від 20.03.2017 №62). На підставі ч.1 ст.260 Митного кодексу України товар "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг ..." був випущений у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією типу ІМ 40 ТН №UА112080/2017/005354 від 20.03.2017 зі сплатою всіх митних платежів. За результатами лабораторних досліджень (Висновок СЛЕД ДФС від 19.04.2017 №192) невідповідностей та порушень не виявлено. 21.04.2017 декларантом ТОВ "КАРАВАН" заявлена МД типу ІМ 40 ДТ №UА112080/2017/007958. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №UА112080/2017/007958 від 21.04.2017, митниця дійшла висновку, що документи, подані до митного оформлення містять наступні розбіжності: 1) В платіжних дорученнях №12 від 24.11.2016 та №3 від 20.02.2017 відсутні відмітки уповноваженого банку. Також в графі "Призначення платежу" платіжного доручення №12 від 24.11.2016 вказано що оплата здійснюється за контрактом №1 від 20.11.2016, хоча відповідно до умов цього ж контракту оплата здійснюється на підставі інвойсу; 2) Вартість товару в Прайс-листі від 01.02.2017 вказано на умовах FОВ, що не дає змоги співставити з цінами вказаними на умовах CIF в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; 3) В інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вказано що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу. Авансовий платіж був здійснений 24.11.2016, а товар було навантажено на борт судна (згідно коносаменту) 27.01.2017 що не відповідає вимогам інвойсу; 4) Копія експортної митної декларації країни відправника від 22.01.2017 №00022148 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить (ст.254 Митного кодексу України). У зв'язку із зазначеним, 21.04.2017 митницею на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України направлено декларанту електронне повідомлення, в якому йому роз'яснено про розбіжності у поданих до митного оформлення документах та повідомлено про необхідність у зв'язку із цим подати наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також декларанта було повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів. 24.04.2017 декларант повідомив митницю про те, що додаткові документи надаватись не будуть. З урахуванням ч.3 ст.54 Митного кодексу України 24.04.2017 митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2017/000033/1. В 33 графі Рішення про коригування митної вартості товарів №UА112080/2017/000033/1, серед іншого, зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,242 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016). Відповідач зазначає, що за МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016 декларант самостійно визначив митну вартість товару "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг ..." за резервним методом визначення митної вартості товарів. Митницею не приймалося Рішення про коригування митної вартості товарів за зазначеною митною декларацією. В оформленні МД №UА112080/2017/007958 від 21.04.2017 було відмовлено, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2017/00125. Товар "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг ..." було випущено у вільний обіг за МД типу ІМ 40 ДТ від 24.04.2017 №UА112080/2017/008247 без застосування гарантій, передбачених розділом X Митного кодексу України. Таким чином, декларант, випустивши товар у вільний обіг без гарантійних зобов'язань, погодився із рішенням митниці про коригування митної вартості товарів. В оформленні МД №UА112080/2017/005243 від 17.03.2017 відмовлено, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2017/00130. У митному оформленні було відмовлено у зв'язку із тим, що товар випущено у вільний обіг відповідно до ст.260 Митного кодексу України за тимчасовою митною декларацією від 20.03.2017 №UА112080/2017/005354 та оформлена додаткова митна декларація від 24.04.2017 №UА112080/2017/008247 відповідно до ст.261 Митного кодексу України. Відповідно до положення п.5 ч.2 ст.53 Митного кодекс України документи, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, мають містити реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Із цим положенням узгоджується вимога пункту 2.2 Розділу 2 "Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів" (затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216), відповідно до якого у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит "Призначення платежу" в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті. При цьому надати повну інформацію про документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів, означає надати реквізити як зовнішньоекономічного договору (контракту), так і рахунку-фактури (інвойсу). Без ідентифікації на основі посилання на такі документи платіжне доручення як доказ не може вважатися достатнім для доведення митної вартості певної партії товару. Відповідно до п.10 Контракту №1 від 20.11.2016 40% передплата здійснюється Покупцем в доларах США банківським переказом на підставі рахунку (копія по електронній пошті) та 60% передплата після отримання копії коносаменту, пакувального листа та інвойсу по електронній пошті Покупцем. Всупереч зазначеному у 70 графі "Призначення платежу" Платіжного доручення №12 від 24.11.2016 зазначено, що передплата за Контрактом №1 від 20.11.2016. Пунктом 8 Контракту №1 від 20.11.2016 передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання усіх зобов'язань, але не пізніше 31.12.2020. Звідси, Контракт №1 від 20.11.2016 є довгостроковим, а тому за ним може бути необмежена кількість інвойсів. Так, в графі 70 "Призначення платежу" Платіжного доручення №3 від 20.02.2017, на відміну від Платіжного доручення №12 від 24.11.2016, міститься посилання і на Інвойс №VO/YH-20161121 від 21.11.2016.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони, під час розгляду справи, у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

За умовами Контракту №1 від 20.11.2016, укладеного між позивачем (покупець) та Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd (КНР) (продавець), ТОВ "КАРАВАН" придбано на умовах CIF порт ОСОБА_3, Україна (Інкотермс-2010) гумат калію (сухий) "GumiGold" (а.с.30-33).

У вказаному Контракті №1 від 20.11.2016, зокрема, зазначено: "… 10.УМОВИ ОПЛАТИ ПРОДУКЦІЇ: 40% попередня оплата здійснюється покупцем у доларах США банківським переказом на підставі рахунку (копія за електроною поштою) та 60% передоплата після отримання копії коносаменту, пакувального листа та інвойсу електронною поштою покупцем. 11.ДОКУМЕНТИ: Продавець повинен відправити покупцю кур'єрскою поштою після сплати вантажу наступні документи: 1.Інвойс, 2.Сертифікат походження, 3.Пакувальний лист, 4.Опис товару, 5.Коносамент, 6.Прайс-лист …".

Для проведення митного оформлення товару, поставленого за вищевказаним Контрактом №1 від 20.11.2016 декларантом позивача 17.03.2017 по електронній системі до митного посту "Запоріжжя-центральний" подано тимчасову митну декларацію №UA112080/2017/005243 (а.с.16-17).

При митному оформленні товар задекларований позивачем як: "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг. Являє собою гранульовану речовину (1-2мм) чорного кольору, на основі гумінових кислот. Склад: гумінова кислота не більше 85%; К2О 10%; водорозчинність не менше 98%; фульвокислоти не більше 15%; PH - 9-10. Виробник: YANTAI HEATEX BIOCHEMICAL & TECHNOLOGY CO., LTD. Торгівельна марка: GumiGold. Країна виробника - CN (Китай)".

Згідно з графою 43 МД №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

Умови поставки (графа 20 МД №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017) - CIF ОСОБА_3.

При поданні МД №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017 декларантом надано Запорізькій митниці ДФС, зокрема: контракт №1 від 20.11.2016; рахунок (інвойс) №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; міжнародну автомобільну накладну CMR № 48 від 15.03.2017; пакувальний лист №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; прайс лист виробника товару б/н від 01.02.2017; калькуляцію собівартості №VO/YH-20161121 від 01.02.2017; страховий поліс №PYIE02E00034 від 23.01.2017; коносамент №596139762 від 27.01.2017; сертифікат про походження товару №16С3706А1112/00010 від 28.12.2016; платіжні доручення №12 від 24.11.2016, №3 від 20.02.2017; копію митної декларації країни відправлення №00022148 від 22.01.2017; опис товару б/н від 01.02.2017.

21.04.2017 подана додаткова митна декларація №UA112080/2017/007958 від 21.04.2017 з тими ж документами, які перелічені вище (а.с.18-19).

Запорізькою митницею ДФС декларанту направлені повідомлення, що: "… 24.04.2017 11:08:23 … ОСОБА_4 визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості містять наступні розбіжності: 5) В платіжних дорученнях №3, 12 від 24.11.2016 та 20.02.2017 відсутні відмітки уповноваженого банку. Також в графі "Призначення платежу" платіжного доручення №12 від 24.11.2016 вказано що оплата здійснюється за контрактом №1 від 20.11.2016 хоча відповідно до умов цього ж контракту оплата здійснюється на підставі інвойсу; 6) Вартість товару в Прайс листі від 01.02.2015 вказано на умовах FОВ, що не дає змоги співставити з цінами вказаними в на умовах СІF в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; 7) В інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вказано що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу. Авансовий платіж був здійснений 24.11.2016, а товар було навантажено на борт судна (згідно коносаменту) 27.01.2017 що не відповідає вимогам інвойсу; 8) Копія експортної митної декларації країни відправника від 22.01.2017 №00022148 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить (ст.254 МКУ); В зв'язку з цим, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомляємо, що згідно ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 24.04.2017 декларант ТОВ "Караван" повідомив про те, що відмовляється від надання інших додаткових документів … У митниці наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару нарівні 1,242 USD за кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом … Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митному органі інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з 1,242 USD за кг (МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016)" (а.с.28-29).

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 24.04.2017 Запорізькою митницею за №UA112080/2017/000033/1 (митний пост "Запоріжжя-центральний") та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00125 від 24.04.2017 (а.с.22-25).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 зазначено наступне: "… документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у другій частині статті 53 Митного кодексу України) містять наступні розбіжності: 1) В платіжних дорученнях №3, 12 від 24.11.2016 та 20.02.2017 відсутні відмітки уповноваженого банку. Також в графі "Призначення платежу" платіжного доручення №12 від 24.11.2016 вказано що оплата здійснюється за контрактом №1 від 20.11.2016 хоча відповідно до умов цього ж контракту оплата здійснюється на підставі інвойсу; 2) Вартість товару в Прайс листі від 01.02.2015 вказано на умовах FОВ, що не дає змоги співставити з цінами вказаними в на умовах СІF в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016; 3) В інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вказано що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу. Авансовий платіж був здійснений 24.11.2016, а товар було навантажено на борт судна (згідно коносаменту) 27.01.2017 що не відповідає вимогам інвойсу; 4) Копія експортної митної декларації країни відправника від 22.01.2017 №00022148 подана без перекладу на українську мову або офіційну мову митних союзів членом яких є Україна, тому не можливо достовірно впевнитися в інформації яку вона містить (ст.254 МКУ); … 24.04.2017 декларант ТОВ "Караван" повідомив про те, що відмовляється від надання інших додаткових документів, протягом строку означеного ст.53 МКУ, для підтвердження заявленого рівня митної вартості … Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митному органі інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з 1,242 USD за кг (МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016) …" (а.с.23).

Разом з цим, відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 доводів переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого за МД №UA112080/2017/005243 від 17.03.2017, №UA112080/2017/007958 від 21.04.2017) здійснено позивачем з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД №UА112080/2017/008247 від 24.04.2017 (а.с.20-21).

Згідно з ч.1 ст.260 Митного кодексу України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Позивачем була подана тимчасова МД №UА112080/2017/005354 від 20.03.2017 (а.с.16-17).

Відповідно до ч.3 ст.260 Митного кодексу України для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Як передбачено ч.1 ст.261 Митного кодексу України, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Додаткова декларація подається до відповідного органу доходів і зборів, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова або періодична митна декларація (ч.4 ст.261 Митного кодексу України).

У звязку з наведеним ТОВ «КАРАВАН» оформлена додаткова митна декларація №UА112080/2017/008247 від 24.04.2017 відповідно до ст.261 Митного кодексу України.

Відповідач не висловив зауважень щодо порядку і способу декларування позивачем товару за тимчасовою митною декларацією №UА112080/2017/005354 від 20.03.2017 та додатковою митною декларацією №UА112080/2017/008247 від 24.04.2017.

Як передбачено п.4 ч.1 ст.266 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.266 Митного кодексу України у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від органу доходів і зборів випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч.8 ст.55 Митного кодексу України).

Як передбачено п.2 ч.3 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У п.4 ч.4 ст.54 Митного кодексу України, зокрема, зазначено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Судом з'ясовано, що задекларований ТОВ "КАРАВАН" товар випущено у вільний обіг за МД №UА112080/2017/008247 від 24.04.2017 без застосування гарантій, передбачених розділом X Митного кодексу України. Однак, на думку суду, це не означає того, що "декларант, випустивши товар у вільний обіг без гарантійних зобов'язань, погодився із рішенням митниці про коригування митної вартості товарів", оскільки це суперечить змісту і принципам ст.ст.52, 54-55, 266 Митного кодексу України.

За змістом умов постачання CІF правил Інкотермс від 16.09.2010 "Cost, Insurance and Freight" ("Вартість, страхування і фрахт") означає, що продавець постачає товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар; продавець зобов'язаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару у місці призначення; ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна; продавець зобов'язаний укладати договір і сплачувати всі витрати та фрахт, необхідні для доставляння товару до поіменованого порту призначення; продавець також укладає договір страхування, який покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення. Крім того, продавець зобов'язаний або укласти договір перевезення або забезпечити такий договір. Вказівка на зобов'язання з "надання" враховує багато чисельні продажі за ланцюгом, які застосовуються часто у торгівлі сировиною. CІF вимагає від продавця виконання митних формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються. Однак продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності для увезення, сплачувати імпортні мита чи виконувати інші митні формальності при увезенні.

Судом досліджено копії наданих сторонами документів.

Так, в інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вказано що відвантаження здійснюється протягом 20 днів з дати після отримання авансового платежу, який становить 40% від загальної суми (11230,00 USD), умови постачання CIF порт ОСОБА_3 (а.с.34).

Позивачем надано до суду Платіжне доручення №12 від 24.11.2016, в якому у 70 графі «Призначення платежу» зазначено Передплата за Контрактом №1 від 20.11.2016 за гумат калію, сума платежу 11230,00 USD (а.с.37).

Також, позивачем надано до суду Платіжне доручення №3 від 20.02.2017, яким перераховано Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd 16845,00 USD (а.с.38).

У графі 70 «Призначення платежу» Платіжного доручення №3 від 20.02.2017 (на відміну від Платіжного доручення №12 від 24.11.2016) міститься посилання не тільки на Контракт №1 від 20.11.2016, але і на Інвойс №VO/YH-20161121 від 21.11.2016.

Однак, це, суд вважає, не означає відсутності проплати чи змін в активах позивача.

Відсутність відміток уповноваженого банку у платіжних дорученнях з урахуванням викладеного АТ «ОТП Банк» у листі від 04.08.2017 за №204-1-5-5/135 (а.с.168) та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум банк» ОСОБА_6 у листі від 21.07.2017 за №10/6299-Л (а.с.169), також, на думку суду, не може свідчити про відсутність проплати та змін в активах позивача.

Відповідач документально зворотного не довів.

Суми, зазначеної в Платіжному дорученні №12 від 24.11.2016 достатньо для початку завантаження (згідно коносаменту) 27.01.2017 товару на борт судна.

Вказані документи (та підтвердження перерахування коштів) не суперечать, на думку суду, умовам Контракту №1 від 20.11.2016, підписаних Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd (КНР) та ТОВ «КАРАВАН».

При цьому, у листі ПАТ «Платинум банк» від 20.02.2015 за №38 на адресу позивача зазначено: «… Таким чином, при заповненні платіжного доручення реквізиту «Призначення платежу» прошу вказувати контракт, а не інвойс, який є невідємною частиною контракту …» (а.с.47).

Суд з урахуванням умов поставки товару погоджується з позицією позивача, що строк завантаження товару на борт судна не впливає на ціну товару та не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Також, суд погоджується з позицією позивача, що Калькуляція собівартості товару №VO/YH-20161121 від 01.02.2017 (а.с.42) доповнює Прайс лист від 01.02.2017 (а.с.40-41) і дає у повному обсязі можливість розрахувати ціну на мовах FOB (без включення до витрат страхування та перевезення) та CIF (з включенням до витрат страхування та перевезення). Дані документи були надані до Запорізької митниці ДФС.

Згідно з ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Відповідач не вимагав у позивача перекладу українською мовою копії митної декларації країни відправлення. Протилежного відповідач не довів.

Також, відповідно до ст.111 Статуту Організації Об'єднаних Націй цей Статут, китайський, французький, російський, англійський та іспанський тексти якого є рівно аутентичними, будуть зберігатися в архіві Уряду Сполучених Штатів Америки.

Таким чином, китайська мова (на якій складено експортну митну декларацію країни відправника від 22.01.2017 за №00022148 (а.с.45)) визнається та використовується у практичній діяльності світовою спільнотою.

У наданому позивачем до суду листі Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd від 01.08.2017 зазначено: "… Компанія Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd (Китай) має комерційні відносини з ТОВ "КАРАВАН" (Україна, Запоріжжя) з 2014 року … Політика нашої компанії передбачає зниження цін на товари постійним оптовим покупцям, як було раніше викладено, ТОВ "КАРАВАН" є саме таким покупцем …" (а.с.170).

ОСОБА_3 підлягає задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: […] в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; […] 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 судом взято до уваги, що джерело для визначення митної вартості - МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016 містить цінову інформацію за іншим контрактом №5, укладеним ТОВ "ВОСОР" з Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd, (Китай) ще 31.03.2016 (а.с.128-129).

Параграфом 2 Статті VII "Оцінка товару для митних цілей" Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947) передбачено: "2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) …".

Відповідно до підпункту "а" пункту 1 статті 5 "Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року": "1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов'язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту".

У пп."с" п.3 Примітки до статті 7 "Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року", зокрема, зазначено: "3.Деякі приклади розумної гнучкості: (…) с) дедуктивний метод - вимога про те, що товари продаватимуся в "тому стані, як вони імпортуються", що містить в підпункті "а" пункту 1 статті 5, може тлумачитися гнучко; вимога про "90 днів" може застосовуватись гнучко".

З урахуванням приписів Статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947), "Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року" суд приходить до висновку, що обране відповідачем джерело для визначення митної вартості - МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016 містить застарілу (не актуальну) цінову інформацію на час ввезення ТОВ "КАРАВАН" "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) …".

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 Запорізькою митницею ДФС не надано оцінки відповідності Інвойсу №VO/YH-20161121 від 21.11.2016 вимогам "Класифікатора додаткової інформації, необхідної для ідентифікації товарів, що вноситься до електронного інвойсу, який додається до митної декларації, заповненої на бланку єдиного адміністративного документа", затвердженого 17.09.2012 наказом Міністерства фінансів України №998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.10.2012 за №1691/22003, (або Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ECE/TRADE/148) Женева, вересень 1983 року) наявність в ньому будь-яких вад чи дефектів тощо.

Суд зауважує, що відповідно до п.9.6 Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" Женева, вересень 1982 року: "… митні органи повинні, як правило, приймати будь-який комерційний рахунок, який містить всі необхідні подробиці (незалежно від того, узгоджений він з формуляром-зразком уніфікованого рахунку ООН), як дійсної фактури для мети митного очищення; у тих країнах, де національне митне законодавство передбачає спеціальний документ (окрім митної декларації) у доповнення до комерційного рахунку, слід вивчити можливість відмови від цієї вимоги. …".

Звідси, суд погоджується з думкою позивача про наявність всіх необхідних цінових показників в Інвойсі №VO/YH-20161121 від 21.11.2016, можливості його застосування для визначення митної вартості "ОСОБА_5 GumiGold (добриво) упакований в 2500 п/е мішків до 10 кг. …".

Отже, відповідач не обґрунтував, чому ним взято як джерело для визначення митної вартості товару саме МД №112050000/2016/010285 від 09.06.2016 (а.с.128-129).

Відповідно до приписів розділу 5 "Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України", затверджених 13.07.2012 наказом Державної митної служба України №362, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити митних органів та/або Держмитслужби України; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужби України та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених Розділом 5 "Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 та визначенні ціни імпортованого ТОВ "КАРАВАН" товару.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Відповідачем документально не доведена визначена у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 митна вартість товару, який імпортувався позивачем.

Доказів того, що вартість товару (ОСОБА_5), який завозився на Україну позивачем, на світовому ринку не змінювалась з червня 2016 року - відповідач до суду не надав.

Відповідачем не спростована наявність тривалих комерційних стосунків (з 2014 року) між позивачем та Компанією Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd (КНР) та не спростована можливість Компанією Yantai Heatex Biochemical & Technology Co.,Ltd (КНР) надати позивачу знижку на товар.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Запорізькою митницею ДФС не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Запорізькою митницею ДФС до суду - не надано.

Отже, Запорізька митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 у справі №21-127а15.

2. Надаючи правову оцінку прийняттю Запорізькою митницею ДФС Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672 (надалі «Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00125 від 24.04.2017 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товарів після отримання від позивача документів. Відповідач необґрунтовано витребував у позивача додаткові документи.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 ст.2 КАС України).

Відтак, на думку суду, для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів не має значення згода (чи не згода) декларанта з ціною, визначеною Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 на момент випуску товару у вільний обіг за МД від 24.04.2017 №UА112080/2017/008247 без застосування гарантій, передбачених розділом X Митного кодексу України.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.6 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017 та, відповідно, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00125 від 24.04.2017, прийняті Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі була Запорізька митниця ДФС, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу, документально підтверджені у сумі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000033/1 від 24.04.2017.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, а саме: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00125 від 24.04.2017.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРАВАН" з бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у сумі 1600 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13.10.2017.

Суддя О.О. Прасов