Справа № 815/5392/17
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5392/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 31896,15 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 28.09.2017 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 31896,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові, з посиланням на положення ст.ст. 1, 3, 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.4, ч.2 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», п.3.4.4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затверджену постановою правління Пенсійного фонду України №21-5 від 27.09.2010 року та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за №994/18289, Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1995 року №100, постанову Верховного суду України у справі №6-203цс14 від 21.01.2015 року, ст. 235 КЗпП України, що його на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2015 року у справі №815/4217/16 з 15.04.2016 року поновлено на посаді слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Фактично постанова Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2015 року у справі №815/4217/16 з 15.04.2016 року виконана 20.01.2017 року про що свідчить наказ №75 о/с від 20.01.2017 року.

У відповідності до публічної інформації на офіційному сайті Мінсоцполітики України, загальна кількість робочих днів з 12.04.2016 року по 20.01.2017 року (включно) складає - 195 робочих днів.

Відповідно до довідки від 29.08.2016 року за № 1143, наданої відповідачем, заробітна плата за 46 відпрацьованих днів у березні-квітні 2016 року, що враховується для обчислення відповідно до Порядку, становить 7524 грн. Зважаючи на що за час вимушеного прогулу відповідач повинен виплатити ОСОБА_1 31896,15 грн.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на адміністративний позов у яких зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими нормами права та письмовими доказами, оскільки в позові не викладено фактичних, конкретних та обєктивних обставин в обґрунтування порушень прав позивача оспорюваним рішенням відповідача, позивач не надав суду необхідних належних до допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення його прав. До спірних правовідносин не застосовуються норми Кодексу Законів про працю оскільки за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі, зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 21-8а15 від 17.02.2015 року. Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію». З посиланням на положення ст.ст. 1, 3, 94 Закону України «Про Національну поліцію» та на п.6 розділу І, п. 6 Розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06.04.2016 року, відповідач у своїх запереченнях стверджує, що підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення. Тобто питання виплати поліцейським, незаконно звільненим зі служби в поліції, грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, врегульоване спеціальним нормативно-правовим актом, який не передбачає існування судового рішення про стягнення відповідних сум, позаяк обов'язок ДЗЕ НПУ здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення у випадку поновлення особи на посаді позивача носить імперативний характер та покладений на нього в силу закону.

З урахуванням вищевикладеного, ГУ НП в Одеській області просить суд відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання 14.11.2017 року сторони не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, при цьому від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року у справі №815/4217/16, яка набрала законної сили 17.02.2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді; визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.02.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00004089.0026518, згідно якого ОСОБА_1 визнаний таким, що не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №204о/с від 12.04.2016 року в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області за п.5 ч.1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України Про Національну поліцію; поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 15.04.2016 року та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1102(одну тисячу сто дві)грн. 42коп. судового збору.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року у справі №815/4217/16 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягала негайному виконанню.

На підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року по справі №815/4217/16 та заяви ОСОБА_1 від 16.12.2016 року наказом Головного управління Національної поліції і Одеській області від 20.01.2017 року №75 о/с поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-226112) на службі в поліції на посаді слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.10).

Наказом Головного управління Національної поліції України від 20.01.2017 року №76 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду слідчим слідчого відділення Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, установлено посадовий оклад, звільнивши з посади слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.10).

20 січня 2017 року позивач звернувся із рапортом до начальника Головного управління Національної поліції і Одеській області ОСОБА_3 у якому просив, зокрема, прийняти рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто з 15.04.2016 року по 20.01.2017 року (а.с.7).

З аналогічним рапортом 20.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Начальника УФЗБО ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового - забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання даної норми Закону наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 року № 260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно п. 9 вказаного Порядку при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

11 листопада 2015 року Кабінетом міністрів України прийнято постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Данною постановою встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Проте в зазначеній постанові не визначено порядок нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати.

Середній заробіток працівника згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у порядку.

Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який застосовується у випадку виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 3 пункту 3 Порядку визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Із п.5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз.1 п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат, працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 порядку).

Згідно довідок ОСОБА_5 в Одеській області (а.с.13, 50) грошове забезпечення за останні два календарні місяці перед звільненням ОСОБА_1, за лютий 2016 року становить 4180,00. (з відрахуванням обовязкових до сплати податків і зборів 4117,30 грн.), та за березень 2016 року становить 4180,00 грн., (з відрахуванням обовязкових до сплати податків і зборів 4117,30 грн.).

Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року середньоденне грошове забезпечення позивача складає 139,33 грн. з розрахунку: (4180,00+4180,00):(29 дні + 31 день).

Згідно листів Мінсоцполітики: від 20.07.2015 року N 10846/0/14-15/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік; від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік, кількість робочих днів у період з 15.04.2016 року по 19.01.2017 року становить 191 робочих днів.

Позивач у своєму адміністративному позові вказує, що періодом вимушеного прогулу є:12.04.2016 року по 20.01.2017 року.

Суд не погоджується з вказаним висновком ОСОБА_1, з огляду на наступне.

По перше, наказом №284 о/с від 12.04.2016 року правомірність прийняття якого було предметом розгляду у справі №815/4217/16, позивача звільнено з посади слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 15.04.2016 року (а.с.11).

По друге, згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року у справі №815/4217/16, яка набрала законної сили 17.02.2017 року поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 15.04.2016 року, отже початок строку вимушеного прогулу є, безпосередньо, дата поновлення позивача на посаді.

По третє, згідно довідки ОСОБА_5 в Одеській області, у квітні 2016 року позивачу виплачено грошове забезпечення за 15 робочих днів (а.с.13).

Отже, початком перебігу строку вимушеного прогулу є 15.04.2016 року, а не 12.04.2016 року як зазначає позивач.

Закінченням перебігу строку вимушеного прогулу позивач вважає 20.01.2017 року.

Суд не погоджується з вказаним твердженням ОСОБА_1, оскільки як вже встановлено судом, на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 року по справі №815/4217/16 та заяви ОСОБА_1 від 16.12.2016 року наказом Головного управління Національної поліції і Одеській області від 20.01.2017 року №75 о/с поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_1 (М-226112) на службі в поліції на посаді слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.10).

Цієї ж дати 20.01.2017 року, наказом Головного управління Національної поліції України №76 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_2 призначено на посаду слідчим слідчого відділення Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, установлено посадовий оклад, звільнивши з посади слідчого Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с.10).

Тобто, починаючи з 20.01.2017 року позивач вже поновлений у органах Національної поліції та отримує відповідне грошове забезпечення.

Отже кінцевою датою вимушеного прогулу є 19.01.2017 року дата, що передувала прийняттю наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Розраховуючи середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.04.2016 року по 19.01.2017 року у розмірі 26612,03 грн. (191 дні (вимушений прогул) х 139.33 грн. (середньоденне грошове забезпечення позивача)), з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів

Приписами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, передбачено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що негайному виконанню підлягає постанова суду в частині стягнення із ГУ НП у в Одеській області на користь ОСОБА_1, середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що дорівнює 4180,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.04.2016 року по 19.01.2017 року у розмірі 26612,03 грн. (двадцять шість тисяч шістсот дванадцять гривень 03 коп.) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 4180,00 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят гривень 00 коп.) з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя O.A. Вовченко