Справа № 608/1075/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10281/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Куціль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року у справі за його позовом до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії державному службовцю, -

ВCТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чортківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ОУПФ, ПФУ відповідно) у якому просив: визнати протиправним (неправомірним) рішення відповідача про відмову провести перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати на рівнозначній посаді, яку він займав при звільненні з державної служби; зобов'язати ОУПФ здійснити з 01.01.2017 перерахунок розміру пенсії позивача, як державного службовця у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати на рівнозначній посаді, яку він займав при звільненні з державної служби.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з серпня 2010 року він перебуває на обліку в ОУПФ як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII). У зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям позивач з посиланням на норми ст.37-1 Закону №3723-XII звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії. Однак, 26.04.2017 отримав відмову, яка на переконання останнього порушує належне йому право на пенсійне забезпечення.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року у справі №608/1075/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що право на перерахунок призначеної йому пенсії було надано законодавцем з моменту призначення такої пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийняті нових законів чи інших нормативно правових актів.

Позивач в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та просив про розгляд справи за його відсутності.

ОУПФ в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення позивача до ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-XII.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 починаючи з серпня 2010 року перебуває на обліку в ОУПФ, як отримувач пенсії за віком, яка йому призначена відповідно до ст.37 Закону №3723-XII із розрахунку 83% від розміру заробітної плати.

25.04.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок уже призначеної пенсії, додавши до такої заяви довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від 25.04.2017 №28/09-21 (а.с.9).

У відповідь на таке звернення ОУПФ відмовило у такому перерахунку посилаючись на відсутність відповідних норм у законодавстві, які б регулювали порядок перерахунку вже призначеної пенсії державним службовцям (а.с.10).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зазначеною нормою ст.37-1 було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, в наступному законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, ст.37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Тобто, починаючи з 01.01.2015 змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відсутня в ст.37-1 Закону №3723-ХІІ (в редакції Закону №76-VIII), а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано КМУ.

Крім того, у відповідності до ст.90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 та діяв на момент звернення позивача до відповідача за перерахунком, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким не передбачено перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою.

За таких обставин, відповідач правомірно відмовив позивачеві у перерахунку пенсії.

Крім того, така відмова не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку той отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін

Повний текст виготовлений 20 листопада 2017 року.