Справа № 592/9865/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 р. Справа № 592/9865/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2017р. по справі № 592/9865/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними щодо відмови в призначенні пенсії та зобов'язання здійснити призначення пенсії за вислугою років,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив визнати протиправною відмову щодо призначенні йому пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно п.а ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 р., зі змінами та доповненнями.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 р., зі змінами та доповненнями.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч.8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно наказу № 12/ОС-17 від 25.01.2017 Державної пенітенціарної служби України та трудової книжки АБ № 695643 станом на день звільнення - 31.01.2017 року, вислуга ОСОБА_1 в органах Державної кримінально-виконавчої служби України складає: в календарному обчисленні - 20 років 04 місяці 29 днів; в пільговому обчисленні - 26 років 02 місяці 24 дні.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 р., зі змінами та доповненнями.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом №422/г-11 від 15.08.2017 р., за наслідками отриманих заяви позивача та документів про призначення пенсії відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що відповідно до п. «а» ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку особам, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2015 р. по 30.09.2017 р. і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення зі служби у календарному обчисленні складає 20 р. 4 міс. 29 дн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх правомірності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

В силу положень статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 17 липня 1992 року № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно п. 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах:

в) один місяць служби за півтора місяця:

час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції (наказ Міністерства юстиції України № 669/5 від 04.2013 року «Про затвердження переліку посад та порядку встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій»);

г) один місяць служби за сорок днів:

- особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально - виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально - трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням служби безпеки, Міністерством оборони;

- час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби;

- час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах патрульної служби за переліком посад і умовами, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.

Керуючись вищезазначеними нормами чинного законодавства, періоди служби позивача, визначені послужним списком, повинні бути зараховані позивачу до вислуги років на пільгових умовах відповідно до п.п. в, г п. 3 Порядку № 393.

Крім того, зі змісту Закону від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги. Також, нормами вищевказаних нормативно - правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Отже, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВАСУ від 05.11.2015р. у справі № К/800/46432/14.

Відповідач самостійно обрахував та не заперечує, що вислуга років позивача у «календарному обчисленні» становить - 20 років 04 міс. 29 днів, у «пільговому обчисленні» становить 26 років 02 місяців 24 дні.

Станом на дату звільнення з органів ДКВС України вислуга позивача становить 26 років 02 місяця 24 дні, що є достатньою підставою набуття ним права на пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача за наслідками розгляду документів, наданих управлінням ДПтС України в Сумській області у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до прийнятого рішення від 09.08.2017 року №9 є протиправною, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність своїх дій.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в частині вирішення позовних вимог повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проте колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат з державного бюджету України на користь позивача, оскільки відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень , що виступав стороною у справі.

Таким чином , враховуючи що за наслідками розгляду справи рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, а отже постанова суду першої інстанції в частині вирішення питання судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання , але з помилковими застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, 200,п.1 ч.1 ст.201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2017р. по справі № 592/9865/17 змінити в частині вирішення питання судового збору та викласти абзац четвертий постанови суду в наступній редакції:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1280 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень ).

В іншій частині постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2017р. по справі № 592/9865/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Катунов В.В.
Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М. Бершов Г.Є.