Справа № 766/13088/17
Суддя: Гаврилов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пров. №2-а/766/2033/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Кована В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на той факт, що 30.07.2017 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Суть адміністративного правопорушення, полягала в тому, що, позивач на вимогу інспектора не передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач зазначає, що вказане правопорушення він не вчиняв, при складенні постанови йому не було надано право скористатися допомогою фахівця у галузі права. Позивач вважає вказану постанову незаконною, винесеною з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, в зв'язку з чим просить суд скасувати вказану постанову.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, надав суду письмові заперечення на позов.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.07.2017 року інспектором роти №4 Управління патрульної поліції у місті Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову, в якій зазначено, що ОСОБА_1 30.07.2017 року о 21 год. 01 хв., в м. Херсоні, виїжджаючи з при домової території, здійснив поворот ліворуч та перетнув суцільну подвійну дорожню розмітку. На вимогу інспектора не передав для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тим самим порушив вимоги п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на позивача із урахуванням положень ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Виходячи зі ст. 8 ЗУ "Про Національну поліцію" - поліція діє виключно на підставі, у

межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У ст. 62 ЗУ "Про Національну поліцію" закріплено гарантії професійної діяльності поліцейського, а саме: поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов'язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

У ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена зокрема ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 283 КУпАП Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці

вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Факт ненадання позивачем посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу підтверджується матеріалами справи та визнано позивачем в судовому засіданні. До того ж, постанова у справі про адміністративне правопорушення була складена на підставі даних щодо власника автомобіля, отриманих з електронної бази «АРМОР», що також підтверджує вказаний факт.

Суд критично оцінює доводи позивача відносно того, що патрульні не мали права його зупиняти, оскільки правопорушення він вчиняв. Зокрема, відповідно до матеріалів справи позивача було зупинено саме через порушення дорожнього руху. Крім того, позивач долучив до матеріалів справи DVD диск із записом його розмови з патрульними поліції, який був здійснений відео реєстратором, розташованим в автомобілі позивача. Разом з тим, позивач не зазначив про існування будь-яких записів, які спростовують факт вчинення ним правопорушення.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що інспектор Управління патрульної поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, накладене на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. відповідає санкції ч.1 ст.126 КУпАП та є обґрунтованим.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 213,222, 251, 258, 268, 283 КУпАП, ст. ст. 8,23,62 ЗУ "Про Національну поліцію", ст.ст. 6-14, 71, 94,159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

СуддяОСОБА_3