Справа № 826/20226/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 листопада 2017 року № 826/20226/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. вирішив у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві Третя київська державна нотаріальна контора
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2016 р. № ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві, третя особа: Третя київська державна нотаріальна контора про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2016 р. № .

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що обумовлено нотаріальною помилкою під час подачі податкової звітності.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, оскільки Третьою київською державною нотаріальною конторою при подачі звіту за формою 1-ДФ за 4 квартал 2014 р. було допущено помилку в частині зазначення ознаки доходу, який, в даному випадку, не підлягає декларуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не було подано декларацію за 2014 рік та не задекларовано дохід у сумі 48 146,05 грн., отриманий внаслідок прийняття спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня спорідненості, не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік у сумі 2 407,30 грн.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надано.

Зважаючи на неявку в судове засідання 02.11.2017 р. представника третьої особи, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб від доходів, отриманих у вигляді спадщини (дарунка) фізичною особою ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки № 1153/13-06/НОМЕР_2 від 05.08.2016 р.

Так, відповідно до наявної в ДПІ інформації, наданою Третьою київською державною нотаріальною конторою Міністерства юстиції України, а саме: форми 1-ДФ за IV кв. 2014 рік відносно ОСОБА_1 - спадкоємця - платника податку з ознакою доходу « 114», останньою отримано дохід внаслідок прийняття у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого ступеня споріднення.

Листом-відповіддю Третьої київської держаної нотаріальної контори Міністерства юстиції України від 19.02.2016 р. № 230/01-16 підтверджується факт оформлення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2) у IV кв. 2014 р. спадщини вартістю 48 146,05 грн. за ознакою доходу « 114».

З урахуванням наведеного, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 09.09.2016 р. № , яким на підставі акта № 1153/13-06/НОМЕР_2 від 05.08.2016 р., за порушення п. 49.18 ст. 49, п. 167.2 ст. 167, пп. 174.2.2 п. 174.2, п. 174.3 ст. 174, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 3 179,13 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 2 407,30 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 771,83 грн.

Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (п. 179.7 цієї є статті).

Згідно із пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування, відповідно до положень пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 цього Кодексу, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В той же час, п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.2.10 п. 164 названої статті до загального оподаткованого доходу включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується.

Підпунктом 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України визначено, що об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом (п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України).

Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення (пп. 14.1.263 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу).

Згідно із п. 174.3 ст. 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна включається до загального оподаткованого доходу та підлягає оподаткування за ставкою 5 відсотків бази оподаткування. Обов'язок щодо сплати такого податку покладається на осіб, які отримали спадщину та належать до другого ступеня споріднення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, у 4 кв. 2014 р. у Третій державній нотаріальній конторі Міністерства юстиції України було оформлено спадщину вартістю 48 146,05 грн. Спадок був отриманий позивачем від рідної матері, яка членом сім'ї першого ступеня споріднення.

Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про спадщину за законом від 23.10.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-443; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38709330 від 23.10.2014 р. про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину; Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 28501475); свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.05.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-239; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37349940 від 13.05.2014 р.; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 21530637); свідоцтвом про право на спадщину від 23.10.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-441; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38709168 від 23.10.2014 р.; свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 2-444; Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38709512 від 23.10.2014 р.; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28506766.

Згідно наведених вище документів ОСОБА_1 є спадкоємцем першого ступеня спорідненості відносно спадкодавця ОСОБА_2, яка є її мамою та померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті від 16.04.2013 р.

В той же час, листом вих. № 1773/01-16 від 25.10.2016 р. Третьою київською державною нотаріальною конторою було повідомлено позивача про помилку, допущену при подачі звіту за формою 1-ДФ за 4 квартал 2014 р. до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві, де було зазначено, що вона отримала дохід у вигляді спадщини за ознакою « 114», замість ознаки « 113», а тому наведена у поданому звіті інформація є невірною.

Третьою київською державною нотаріальною конторою було подано уточнюючий звіт за формою 1-ДФ за 4 квартал 2014 р., в якому зазначено інформацію щодо отримання доходу позивачем у вигляді спадщини за ознакою « 113».

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги те, що позивач отримала спадщину як спадкоємець першої черги спорідненості, враховуючи, що під час подачі Третьою київською державною нотаріальною конторою звіту за формою 1-ДФ за 4 квартал 2014 р. було допущено помилку в частині зазначення ознаки щодо доходу позивача отриманого нею у спадщину, враховуючи, що вказана помилка була виправлена шляхом подачі уточнюючого розрахунку, що не заперечується відповідачем, слід дійти висновку, що позивачем не було допущено порушення вимог Податкового кодексу України в частині декларування доходу, отриманого у вигляді спадщини за ознакою « 114», а тому податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві від 09.09.2016 р. № слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню повністю.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві від 09.09.2016 р. № .

3. Судові витрати в сумі 551,21 гривень присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко