Справа № 820/3991/17
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р. № 820/3991/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача (ОСОБА_1С.) - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Платинум Банк» ОСОБА_7, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд: зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Платинум Банк" ОСОБА_7 внести до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, інформацію про рахунки ОСОБА_3 - № 4802 на суму 5207,95 грн., ОСОБА_4 - № 8601 в сумі 1500,00 дол. США, ОСОБА_5 - № 6102 в сумі 12179,76 грн., № 6103 в сумі 75000,00 грн., № 7266 в сумі 8793,89 грн., № 9407 в сумі 10985,07 грн., ОСОБА_6 - № 6101 в сумі 50000,00 грн., № 6102 в сумі 48340,39 грн., ОСОБА_1 - № 2648 в сумі 2000,00 грн. № 1958 в сумі 6000,00 грн., № 8354 в сумі 1000,00 грн. № 8332 в сумі 2420,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що відповідачем було протиправно відмовлено у включенні їх до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з огляду на п.4 ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки позивачі не відповідають критеріям пов'язаних з банком осіб , а тому, зазначені положення на них не розповсюджуються.

Ухвалою суду від 04.10.2017 року було залучено в якості третьої особи - Національний банк України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві та додатково вказали, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить в собі терміну "пов'язані особи", у свою чергу посилання відповідача на положення Закону України "Про банки та банківську діяльність" в контексті визначення такого поняття, на їх думку, є безпідставним, оскільки зазначені норми, а саме, ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність" застосовуються виключно для цілей вказаного закону та не мають жодного відношення до правовідносин, які врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також, зазначений позивач та її представник вказали, що, виходячи зі змісту Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 24 "Розкриття інформації про пов'язані сторони" ОСОБА_8, перебуваючи на посаді начальника відділення ПАТ «Платинум Банк», не відповідала критеріям "пов'язаної особи", отже, й інші позивачі, які є прямими її родичами, не є пов'язаними з банком особами. Крім того, про зазначене також свідчить лист заступника директора департаменту роздрібних продаж Банку, який було розіслано засобами електронної пошти у ПАТ «Платинум Банк».

Позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надав заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачі підпадають під дію п.4 ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Представники третіх осіб у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити, висловивши правову позицію, аналогічну доводам відповідача.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можливим розглянути дану справу без участі позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідача та представників третіх осіб.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2016 року між ОСОБА_3О та ПАТ "Платинум Банк" було укладено договір банківського вкладу № 00498981, на підставі якого ОСОБА_3 було відкрито рахунок , на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

16.08.2016 року між позивачем ОСОБА_4 та ПАТ Платинум Банк було укладено дистанційне розпорядження № ІВ.USD. 1867728.1472 щодо розміщення банківського вкладу, на підставі якого ОСОБА_4 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

10.05.2016 року між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ Платинум Банк було укладено дистанційне розпорядження № ІВ.UАН.1730524.1465 щодо розміщення банківського вкладу, на підставі якого ОСОБА_5 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

15.08.2016 року між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ Платинум Банк було укладено дистанційне розпорядження № IB.UAH.1866273.1459 щодо розміщення банківського вкладу, на підставі якого ОСОБА_5 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

05.10.2016 року між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ Платинум Банк було укладено Договір банківського вкладу № 00496356, на підставі якого ОСОБА_5 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

12.12.2016 року між позивачем ОСОБА_5 та ПАТ Платинум Банк було укладено договір банківського вкладу № 00520713, на підставі якого ОСОБА_5 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

14.07.2015 року між позивачем ОСОБА_6 та ПАТ Платинум Банк було укладено договір банківського вкладу № 00375019, на підставі якого ОСОБА_6 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

14.07.2015 року між позивачем ОСОБА_6 та ПАТ Платинум Банк було укладено дистанційне розпорядження № IB.UAH.1346133.1318 щодо розміщення банківського вкладу, на підставі якого ОСОБА_6 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

30.09.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ Платинум Банк було укладено Договір банківського вкладу № IB.UAH.1931840.1459, на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

31.10.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ Платинум Банк було укладено Договір банківського вкладу № 00505853, на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти гідно умов договору.

16.12.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ Платинум Банк було укладено Дистанційне розпорядження № IB.UAH.447845.1288, на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок, на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

28.05.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ Платинум Банк було укладено Дистанційне розпорядження № IB.UAH.208373.1289, на підставі якого ОСОБА_1 було відкрито рахунок , на який в подальшому були внесені грошові кошти згідно умов договору.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 10.01.2017 № 14- рш/БТ "Про віднесення ПАТ Платинум Банк до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.01.2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Платинум Банк та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

На момент віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних на рахунках позивачів в цьому банку містилися грошові кошти в наступному розмірі: ОСОБА_3 - в сумі 5207,95 грн.; ОСОБА_4 - в сумі 1500,00 дол. США; ОСОБА_5 - в сумі 12179,76 грн., 75000,00 грн., 8793,89 грн., 10985,07 грн.; ОСОБА_6 - в сумі 50000,00 грн., 48340,39 грн.; ОСОБА_1 - в сумі 2000,00 грн., 6000,00 грн., 1000,00 грн., 2420,97 грн.

21.02.2017 року позивачі звернулись до Уповноваженої особи фонду із заявами про їх включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, проте, на своє звернення отримали відповіді, що вони є пов'язаними з банком особами, а тому, на них розповсюджуються п.4 ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за якими Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1, хоча й працювала на посаді керівника відділення банку та належала до управлінського персоналу, проте не мала значного впливу на управління та діяльність банку, оскільки лише здійснювала загальний нагляд за операційною роботою персоналу. Отже, вона не є пов'язаною з банком особою, а тому, такими особами відповідно і не можуть бути інші позивачі, які є її прямими родичами, що також підтверджується законодавчим визначенням "пов'язаних осіб", яке дає Податковий кодекс України.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтвердила, що інші позивачі є її прямими родичами.

Судом також встановлено факт трудових відносин позивача ОСОБА_1 з ПАТ «Платинум Банк».

Так, наказом від 01.06.2011 р. № 1605-К ОСОБА_1, яка працювала на посаді заступника начальника відділення ПАТ «Платинум Банк» в м. Харкові, було переведено на посаду начальника відділення ПАТ «Платинум Банк» в м. Харкові, з якої її було звільнено 14.03.2017 р. на підставі наказу № ІМВ/К-00828 від 02.03.2017 р.

З наявністю незгоди позивачів із застосуванням до них положень п.4 ч.4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", останні звернулись у судовому порядку за захистом своїх інтересів.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, унормовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( надалі - Закон), яким також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків ( ст. 2 Закону).

За приписами п.1 ч.2 та п. 1 ч.4 ст. 37 Закону, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду: діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобовязань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобовязань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

У свою чергу, за п.4 ч.4 ст.26 Закону, Фонд не відшкодовує кошти: розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність" для цілей цього Закону повязаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Керівниками банку, в силу приписів ст.42 Закону України "Про банки та банківську діяльність" є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

У свою чергу, виходячи з положень ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" асоційованими особами є- чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича.

Крім того, згідно зі ст. 23 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Системно аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, суд приходить до висновку, що відділення ПАТ «Платинум Банк» в м. Харкові є відокремленим підрозділом ПАТ «Платинум Банк», а ОСОБА_1, яка була начальником відділення ПАТ «Платинум Банк» в м.Харкові, у такому разі є керівником банку у розумінні ст. 42 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та пов'язаною з банком особою, з огляду на положення п.3 ч.1 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та, у такому разі, інші позивачі, які є прямими родичами ОСОБА_1, також є пов'язаними з банком особами на підставі п.7 ч.1 ст. 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

За таких обставин, на позивачів розповсюджуються положення п.4 ч.4 ст.26 Закону.

Доводи позивачів відносно необґрунтованості посилань відповідача на положення Закону України "Про банки та банківську діяльність" в контексті визначення поняття "пов'язаних осіб", у зв'язку з тим, що зазначені норми не мають жодного відношення до правовідносин, які врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд відхиляє з огляду на п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, згідно яких, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. У свою чергу, специфікою даних спірних правовідносини є застосування саме у сукупності Законів України "Про банки та банківську діяльність" та "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки першим визначено структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, а другим, серед іншого, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків та захист прав і законних інтересів вкладників банків.

Посилання позивачів на Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку 24 "Розкриття інформації про пов'язані сторони" та відповідні положення ПК України в контексті визначення терміну "пов'язаних осіб" є безпідставними, оскільки останні не мають жодного відношення до правовідносин у процесі ліквідації банку.

Посилання позивачів на лист заступника директора департаменту роздрібних продаж Банку, який було розіслано засобами електронної пошти у ПАТ «Платинум Банк» стосовно розповсюдження норм п.4 ч.4 ст.26 Закону виключно на керівників юридичних осіб, володільців істотної частки банку, їх родичів та аффілійованих осіб суд відхиляє, оскільки вказаний лист не має статусу нормативного акту та лише містить в собі довільне трактування положень чинного законодавства. Отже, за своїм змістом вказаний лист, як доказ правомірності позиції позивачів, не відповідає критерію належності та допустимості.

Посилання позивачів на судову практику в аналогічних правовідносинах суд відхиляє, оскільки зазначені судові рішення стосуються зовсім інших правовідносин, а саме: оскарження податкових повідомлень - рішень, які винесені за наслідками податкової перевірки.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем було належним чином обґрунтовано свою позицію, у свою чергу, позовні вимоги позивачів є безпідставними та ґрунтуються на суб'єктивному та довільному тлумаченні законодавчих норм.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Платинум Банк» ОСОБА_7, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2017 року.

Суддя Заічко О.В.