Справа № 815/2249/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2249/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. З адміністративного позову та додаткових пояснень по справі вбачається, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Харківській області виявлений факт перевезення відповідачем вантажу із перевищенням вагових обмежень, а тому з відповідача має бути стягнута в судовому порядку плата за проїзд великоваговим транспортним засобом, яку відповідач самостійно не сплатив. Щодо тверджень відповідача про невірний розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів в частині маршруту перевезення, ці обставини не підтверджуються належними доказами.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. З наданих до суду заперечень на позов (аркуші справи 47-48) вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки розрахунок суми, яка підлягає стягненню з відповідача зроблений не вірно, транспортний засіб довантажувався під час здійснення перевезення та рухався з перевантаженням тільки відстань у 143 км з міста Полтави до міста Харків, тощо.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання сторін, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1, п. п. 15, 27 п. 5 «Положення про Державну службу з безпеки на транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно із п. п. 4 п. 2, п. 3 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
На виконання своїх повноважень, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області 23.10.2016 року у пункті габаритно-вагового контролю автодороги а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 471 км проведений габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом контейнеровозом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії САТ №426992 та Серії САТ №426991 ОСОБА_1 є власницею вищезазначеного автомобілю та напівпричепу (аркуші справи 49-50).
Крім того, 23.10.2016 року посадовими особами Управлінням Укртрансбезпеки у Харківський області складений Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом АПД №019503, у якому встановлено надання вантажним автомобілем марки RENAULT MAGNUM 440, державний номер НОМЕР_1, із напівпричепом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2, послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними органами у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, що є порушенням вимог абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ( аркуші справи 116-117).
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбувся 29.11.2016 року із запрошенням ОСОБА_1, в той же день винесена постанова №000265 про застосування до відповідача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн., який нею сплачений на стадії здійснення виконавчого провадження (аркуші справи 120-125), що свідчить про відсутність заперечень відповідача щодо факту порушення ним вагових параметрів при здійсненні перевезення вантажів.
Згідно із п. 22.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Згідно із п. 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху».
У випадку транспортного засобу, який належить відповідачу навантаження на строєні осі не має перевищувати 24 тони, тобто, 8 тон на кожну ось.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно із п. 16 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Згідно із п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), рух вагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до п. 16, 18, 21, 27, 28, 30, 31-1 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.
За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення.
У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку, вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.
Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.
У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Відповідно до зазначених положень законодавства, враховуючи перевищення вагових параметрів на строєні осі вантажного автомобіля марки RENAULT, модель MAGNUM 440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом контейнеровозом марки TRAILOR, державний номер НОМЕР_2, органами Укртрансбезпеки здійснений розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом вагові параметри якого перевищують нормативи, в якому була допущена помилка в розмірі плати за проїзд за 1 км, яка складала 1,14 євро, що призвело до визначення розміру цієї плати - 3255,84 євро, однак ця помилка була виплавлена Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області та розмір плати за проїзд встановлений виходячи з перевищення вагових параметрів до 20% норми та враховуючи строєні осі з одиночними шинами в розмірі 0,54 євро за 1 км шляху, тобто, 1542,24 євро за весь шлях, що зазначено в відповідному розрахунку (аркуш справи 115).
З заперечень на позов та наданих в судовому засіданні пояснень представником відповідача вбачається, що відповідач не заперечує свою відповідальність за перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів, однак зазначає про не відповідність розрахунку вимогам законодавства з підстав невірного нарахування плати за відстань 952 км, хоча насправді перевантаження транспортного засобу відбулося на шляху від міста Полтави до міста Харків з підстав довантаження вантажу на транспортних засіб, тобто відстань має складати 143 км.
В підтвердження зазначених обставин представник відповідача надав товарно-транспортну накладну про перевезення вантажу з м. Полтави до м. Харкова №РН221007 від 22.10.2016 року (аркуш справи 52).
Однак, суд критично ставиться до наданих під час судового засідання доказів представником відповідача, що свідчать про перевезення товару за маршрутом з міста Полтави до міста Харків (товарно-транспортної накладної), оскільки під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при виконанні перевезення вантажів автомобільним транспортом, здійснення габаритно-вагового контролю водій транспортного засобу не зазначав про наявність такої товарно-транспортної накладної, надав інший документ на перевезення вантажу СМR 2133, який міститься в матеріалах перевірки, наданий до суду та посилання на нього міститься в акті проведеної перевірки 23.10.2016 року (аркуш справи 118).
Крім того, в акті про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 23.10.2016 року зазначений маршрут руху місто Одеса-Київ-Харків без зазначення міста Полтава, зазначений вантаж мотозапчастини, що відповідає СМR 2133 та не відповідає наданій товарно-транспортній накладній та цей акт підписаний водієм без будь-яких зауважень.
Відповідно до 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л. І. Свида