Справа № 377/732/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/732/17 Головуючий у 1-й інстанції: Малишенко Т.О. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А
15 листопада 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Губської Л.В.,
Суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,
при секретарі: Нікітіній А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області на постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про призначення йому пенсії за віком без врахування періоду його служби з 01.01.2004 року по 30.04.2013 року та грошового забезпечення з 01.07.2000 року; зобов`язати УПФУ зарахувати йому до страхового стажу період його служби з 01.01.2004 року по 30.04.2013 року та врахувати до заробітної плати його грошове забезпечення з 01.07.2000 року.
Постановою Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з цим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.07.2017 року.
З трудової книжки позивача вбачається, що у період з 13.08.1996 року по 30.04.2013 року він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
12.06.2017 року позивач в установленому порядку подав до УПФУ у м. Славутичі Київської області заяву про призначення пенсії за віком. Відповідно до протоколу №943 від 20.06.2017 року йому призначено пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку за ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 11.07.2017 року.
При цьому, період з 01.04.2004 по 30.04.2013 до стажу не зараховано, а також не враховано при обчисленні пенсії грошове забезпечення з 01.07.2000 року по 30.04.2013.
Вважаючи такі дії ПФУ протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо неврахування спірного періоду при призначені пенсії позивачеві, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленою цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно з ст.1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно з ст. 62 Закону №1058 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Так, відповідно до записів у трудовій книжці позивача, він 13.08.1996р. був призваний на військову службу по контракту у військову частину № НОМЕР_1 для охорони Чорнобильської АЕС. 30.04.2013 позивач звільнений зі служби.
Відповідно до архівних довідок центрального архівного відділу Національної гвардії України та довідки про заробітну плату для обчислення пенсій, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач отримував заробітну плату (грошове забезпечення) з вересня 1996 року по квітень 2013 року, тобто за весь період служби.
Згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 64 від 07.08.2014 починаючи з січня 2012 року по квітень 2014 року на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).
Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону №1058 військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і є застрахованими особами. Страхувальниками (платниками страхових внесків до Пенсійного фонду) є військові частини, підприємства, установи, організації та органи, які виплачують грошове забезпечення для зазначених осіб.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. N 21-1, страхові внески вищезазначені страхувальники нараховують на суми фактичних витрат на грошове забезпечення. Згідно пункту 4.4 Інструкції для зазначених застрахованих осіб страхові внески нараховувалися на суми грошового забезпечення, що включаються до складу загального оподатковуваного доходу. Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 441 від 11.04.2016 року (який вступив в силу з 01.06.2016 року) зазначено, що військові частини й органи, які нараховують та сплачують єдиний внесок за осіб із числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової та альтернативної служби), осіб рядового і начальницького складу, формують відомості про суми нарахованого їм грошового забезпечення у звітному місяці у розрізі кожної застрахованої особи.
Механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) зокрема за осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, СБУ, органах МВС та службу в органах і підрозділах цивільного захисту; (пп.1 п.1), визначений Порядком нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 р. №178 (далі - Порядок №178).
Згідно пп.1 п. 4 Порядку №178 обчислення єдиного внеску провадиться платниками єдиного внеску, зокрема, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, - за осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього Порядку.
Відповідно до п.7 Порядку №178 платники подають до територіальних органів доходів і зборів звіти про нарахування та сплату єдиного внеску у строки, порядку та за формою, що встановлюється Мінфіном за погодженням з Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.2 Порядку обчислення та сплати сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не сплачених у період з 1 січня 2004 р. до 31 грудня 2006 p., щодо осіб, які не набули (не набудуть) право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року №1185 (далі - Порядок №1185), суми страхових внесків обчислюються за кожен місяць служби окремо виходячи із сум грошового забезпечення, що були нараховані особі за відповідні періоди служби. Суми страхових внесків обчислюються на підставі виданих військовими частинами, військовими комісаріатами та іншими уповноваженими на це органами довідок про нараховані суми грошового забезпечення за формою, що встановлюється правлінням Пенсійного фонду України.
Згідно п. 3 Порядку №1185 сума страхових внесків, що підлягає сплаті щодо осіб, зазначених в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, обчислюється управлінням Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах за місцем проживання, до якого особа звернулася за призначенням пенсії, а довідки про нараховані суми грошового забезпечення відповідному управлінню Пенсійного фонду України подаються особами, зазначеними в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього Порядку, особисто разом із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до п.п. 5, 6 Порядку №1185, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі узагальнюють інформацію управлінь щодо обчислення сум страхових та подають її до Пенсійного фонду України за формою, що затверджується його правлінням. На підставі поданої від головних управлінь інформації Пенсійний фонд України формує бюджетний запит і надсилає його Мінфіну.
Видатки на сплату сум страхових внесків здійснюються відповідно до Закону (п. 7 Порядку №1185).
Згідно п. 9 Порядку №1185 інформація про періоди проходження служби та одержані доходи вноситься до системи персоніфікованого обліку відповідним управлінням на підставі документів, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку.
Отже, вищевказані нормативні акти зобов`язують, саме, управління Пенсійного фонду України здійснити обчислення суми страхових внесків, що підлягають сплаті за період проходження позивачем служби, подати відповідну інформацію до Головного Управління Пенсійного фонду України та внести інформацію про період проходження служби до системи персоніфікованого обліку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст.ст.41,195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Славутичі Київської області залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Ухвала в повному обсязі складена 20 листопада 2017 року

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: Ю.А.Ісаєнко

І.В.Федотов