Справа № 820/3057/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 р.Справа № 820/3057/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2017р. по справі № 820/3057/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від " 18" квітня 2017 року № прийняте за результатами перевірки ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" (код 37189332) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від " 18" квітня 2017 року та № прийняте за результатами перевірки ТОВ "Торгівельний будинок "Компанія Едельвейс" (код 37189332) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р.".

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що податкові повідомлення - рішення, прийняті відповідачем за результатами проведення перевірки слід скасувати, оскільки акт перевірки, на підставі якого було прийнято податкові повідомлення - рішення, ґрунтується на висновках, які суперечать діючому законодавству України. Вважає, що податкові повідомлення рішення № від 18.04.2017 року та № від 18.04.2017 року є незаконними, та такими, що винесені з порушенням норм діючого законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 18.04.2017 року та № від 18.04.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Харківській області подало апеляційну скаргу в якій зазначають, що судом першої інстанції не дотримані вимоги Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) щодо законності та обґрунтованості судового рішення, а саме неповно з'ясовано обставини справи та недосконало проаналізовано докази. Вказують, що при перевірці складу адміністративних витрат та первинних документів встановлено, що ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» до складу витрат в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік та 2016 рік включено вартість консультаційних послуг з питань бухгалтерського та податкового обліку, які придбано у ФОП ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3, у загальній сумі 713 000 грн. Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено Договір про надання послуг від 01.09.2015 № 01/09. На виконання умов договору ФОГІ ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» виписано акти здачі-приймання наданих послуг. До перевірки були надані вищезазначені договір та акти здачі-приймання наданих послуг. Зазначають, що інших документів щодо господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 по вищезазначеному договору до перевірки надано не було. Також вказують, що при перевірці складу адміністративних витрат та первинних документів встановлено, що ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» до складу витрат в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік та 2016 рік включено вартість консультаційних послуг з питань бухгалтерського та податкового обліку, які придбано у ФОП ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, у загальній сумі 925 500 грн. Між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено Договір про надання послуг від 01.09.2015 № 29/07. На виконання умов договору ФОП ОСОБА_2 на адресу ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» виписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг). До перевірки були надані вищезазначені договір та акти здачі-приймання наданих послуг. Інших документів щодо господарських операцій з ФОП ОСОБА_2 по вищезазначеному договору до перевірки надано не було. Також вказують, що при перевірці складу адміністративних витрат та первинних документів встановлено, що ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» до складу витрат в декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік та 2016 рік включено вартість консультаційних послуг з питань бухгалтерського та податкового обліку, які придбано у ФОП ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_5, у загальній сумі 500 000 грн. Між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» укладено Договір про надання послуг від 01.09.2015 № 01/09. На виконання умов договору ФОП ОСОБА_3 на адресу ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» виписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг): До перевірки були надані вищезазначені договір та акти здачі-приймання наданих послуг. Інших документів щодо господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 по вищезазначеному договору до перевірки надано не було. Вказують, що при дослідженні змісту та суті фактичних послуг, що зазначені в актах здачі - приймання робіт (надання послуг), не є можливим визначити конкретні дії, вчинені на замовлення. Крім того, зазначають, що перевіркою не встановлено, які саме надано консультаційні послуги, яка саме управлінська та організаційна підтримка з питань керування, планування, розвитку бізнесу та інших фінансових питань, маркетингових цілей і кадрової політики, та які економічні вигоди поніс Замовник після надання послуг Виконавцями. Зокрема, в актах виконаних робіт має бути визначено їх конкретний перелік, обсяг та зміст. Позаяк чинним законодавством не наведено виключного переліку вимог щодо оформлення результатів виконання послуг, то для підтвердження правомірності відображення витрат в податковому обліку мають бути надані інші належні докази для встановлення відповідної інформації - будь-які документи, що мають бути достатніми для визначення характеру, виду, обсягу наданих послуг. З урахуванням наведеного, зазначають, що перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання вищезазначених послуг по наданню консультаційних послуг, наданню управлінської та організаційної підтримки з питань керування, планування, розвитку бізнесу та інших фінансових питань, маркетингових цілей і кадрової політики. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок витрат. З аналізу господарських угод ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС», вбачається схема ухилення від сплати податків. В цьому випадку документи мають юридичну ваду змісту, що свідчить про їх дефектність, а відтак не можуть прийматися як належне джерело формування податкової звітності. Посилаються на те, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 ТОВ «ТБ «КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС» задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування в сумі 2 670 599 грн. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 встановлено заниження податку на прибуток всього в сумі 182 610 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 182 610 грн., та зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування в сумі 1 124 002 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які описано вище.

На підставі вищезазначеного скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2017 у справі № 820/3057/17. Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс»

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС", , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року.

Результати перевірки оформлені Актом № 1080/20-40-14-01-08/37189332 від 14.03.2017 року.

Згідно висновків вказаного Акту перевірки за твердженням перевіряючих в діяльності ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС" встановлено порушення: п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток всього в сумі 182610 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 182610 грн., та зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податку на прибуток в сумі 1124002 грн.

На підставі висновків Акту перевірки № 1080/20-40-14-01-08/37189332 від 14.03.2017 року Головним управління ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення - рішення № від 18.04.2017 року, яким підприємству занижено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 182610 грн. та № від 18.04.2017 року, яким підприємству зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування в сумі 1124002 грн.

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для відображення в акті порушення п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України і винесення спірних податкових повідомлень - рішень виявився, викладений в акті, висновок відповідача про те, що позивачем за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС" задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування в сумі 2670599 грн. та підприємством здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій та складено первинні документи всупереч нормам чинного законодавства.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія судів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС", (Замовник), () та ФОП ОСОБА_1, (Виконавець), (код НОМЕР_1) укладено договір про надання послуг № 01/09 від 01.09.2015 року, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надавати на користь Замовника послуги, а саме: консультування з питань бухгалтерського обліку та консультації з питань оподаткування.

На підтвердження виконання зазначеного договору, позивачем надано акти здачі приймання наданих послуг від 30.09.2015 року, від 31.10.2015 року, від 30.11.2015 року, від 31.12.2015 року, від 31.05.2016 року, від 30.06.2016 року, від 31.07.2016 року. (Т. 1, а. с. 12-18).

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС", (Замовник), () та ФОП ОСОБА_2, (Виконавець), (код НОМЕР_4) укладено договір про надання послуг № 29/07 від 01.09.2015 року, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надавати на користь Замовника послуги : консультування з питань комерційної діяльності; правова оцінка договорів запропонованих ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС з контрагентами за наступними критеріями: а) відповідність закріплених в договорі умовам вимог чинного законодавства України; б) відповідність цілей, переслідуваних компанії в рамках конкретного договору, реально викладених у ньому умов, в аспекті їх юридичного аналізу; в) наявність обставин, які можуть служити підставою для визнання договору недійсним у судовому порядку; г) правильність формулювань відповідальності сторін.

На виконання умов договору № 29/07 від 01.09.2015 року, позивачем надано до суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 3 від 01.10.2015 року, № 4 від 30.10.2015 року, № 5 від 30.11.2015 року, № 6 від 31.12.2015 року, № 8 від 31.01.2016 року, № 9 від 29.02.2016 року, № 10 від 31.03.2016 року, № 14 від 29.04.2016 року, № 17 від 31.05.2016 року, № 21 від 30.06.2016 року, № 23 від 29.07.2016 року (Т.1, а.с. 162-172).

Також, між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС", (Замовник), () та ФОП ОСОБА_3, (Виконавець, (код НОМЕР_5), укладено договір про надання послуг № 01/09 від 01.09.2015 року, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надавати на користь Замовника наступні послуги: консультаційні послуги, надання управлінської та організаційної підтримки з питань керування корпоративного, стратегічного й оперативного планування, визначення напрямків розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики; вивчення потенціалу ринку, прийнятності продуктів, популярності визначеного товару та послуг і купівельних звичок споживачів задля сприяння збуту та розроблення нових видів товарів і послуг, у тому числі статистичний аналіз результатів.

На виконання умов договору № 01/09 від 01.09.2015 р. позивачем надано суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 5 від 01.10.2015 року, № 6 від 30.10.2015 року, № 7 від 30.11.2015 року, № 8 від 31.12.2015 року, № 2 від 31.01.2016 року, № 3 від 29.02.2016 року, № 4 від 31.03.2016 року, № 5 від 29.04.2016 року, № 6 від 31.05.2016 року (Т.1, а.с. 179-187).

Також, в матеріалах справи містяться податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, з яких за податковими номерами вбачається, що саме між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС та ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_3 здійснено розрахунки за надані послуги : за 4 квартал 2015 року, за 1 квартал 2016 року, за 2 квартал 2016 року, за 3 квартал 2016 року (Т.4 , а.с. 45-56).

На підтвердження здійснення розрахунку між ТОВ "ТОРГІВЕЛЬНИЙ БУДИНОК "КОМПАНІЯ ЕДЕЛЬВЕЙС" та виконавцями за договорами № 01/09 від 01.09.2015 р., № 01/09 від 01.09.2015 р., № 29/07 від 01.09.2015 року позивачем надано до суду копії платіжних доручень: № 442 від 28.12.2015 року, № 437 від 28.12.2015 року, № 443 від 28.12.2015 року, № 438 від 28.12.2015 року, № 466 від 29.12.2015 року, № 488 від 25.05.2016 року, № 489 від 25.05.2016 року, № 948 від 15.12.2016 року, № 949 від 16.12.2016 року, № 951 від 20.12.2016 року, № 323 від 21.12.2016 року, № 953 від 23.12.2016 року, № 954 від 26.12.2016 року, № 3 від 17.01.2017 року (Т.4, а.с. 58-71).

Також товариством до суду надано звіти про виконані роботи з яких вбачається які конкретно послуги були надані .

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Відповідно до п.п. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України платниками податку з числа резидентів є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств складає прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги, як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

В ході надання послуг ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 для ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» було отримано послуги, які в подальшому слугували для розвитку товариства, його вірно сконструйованого та направленого на вирішення питань з приводу задовільної економічної діяльності. Діяльність зазначених фізичних осіб - підприємців створила всі необхідні засади та маркування для структурування діяльності нашого підприємства, їх діяльність не мала обов'язково вплинути на зростання економічних показників, проте повинна була налагодити саму діяльність товариства із обґрунтованим розумінням останньої та можливістю, в подальшому, виходити на вищі економічні показники, що б призвело до зростання прибутку на підприємстві.

Щодо посилань відповідача в додаткових поясненнях на те, що з наданих позивачем документів не можливо встановити який економічний ефект спричинили надані ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 для ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» було отримано послуги

Колегія суддів зазначає, що відсутність зв'язку консультаційних послуг з господарською діяльністю ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» не може обумовлюватись тим, що у останнього не збільшився дохід або не з'явились нові покупці, оскільки спірні послуги фактично спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс», підвищення ефективності управління та організації товариства, підвищення ефективності правового забезпечення діяльності товариства та його бухгалтерського та податкового обліку, що і обумовлює господарський характер послуг наведених вище контрагентів для товариства.

При цьому вказані дії мають економічний ефект самі по собі, оскільки фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення для господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання консультаційних послуг в господарській діяльності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у періоді який перевірявся ФОП ОСОБА_1 було надано нам консультаційні послуги з питань бухгалтерського та податкового обліку, були надані усні консультації з цих питань, було надано допомогу у складанні податкової звітності та перевірено її оформлення, про що свідчить її власний підпис на копіях поданих декларацій, тощо.

ФОП ОСОБА_2 здійснював правову оцінку договорів, що укладалися ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» у період що перевіряється, про що свідчать його власні підписи на копіях договорів, а також надані усні консультації відповідно до умов укладеного між нами договору.

ФОП ОСОБА_3 було надано ряд консультацій щодо підвищення ефективності управління товариством, планування та розвитку бізнесу, кадрових питань, про що свідчать її власні підписи на наказах, що видавались по товариству в період що перевірявся, та інше.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем до перевірки були надані лише договори та акти здачі - прийняття наданих послуг, інших документів щодо господарської діяльності позивача з ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надавалось, колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем по справі в підтвердження реальності проведення господарських операцій до суду надано:

- заперечення на акт про результати планової виїзної перевірки ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2015 року по 31.12.2016 року від 03.04.2017 року (з відміткою податкового органу про отримання);

- скарга на ППР від 18.04.2017 року № ГУ ДФС у Харківській області від 27.04.2017 р. (з описом вкладення поштового конверту та зворотнім повідомленням); доповнення до скарги від 16.05.2017 р. (з описом вкладення поштового конверту та зворотнім повідомленням);

- доповнення до скарги від 26.05.2017 року з описом вкладення до поштового конверту;

- рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 20.06.2017 року № 13186/6/99- 99-1101-01-25.

Також колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться довідки № 1 та № 2, з додатками, за 2015 та 2016 роки відповідно, щодо відносин з контрагентами, докази проведення розрахунків з ФОП ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, а саме копії платіжних доручень, що підтверджують оплату за договорами завірених Регіональним відділенням AT «ОТП Банк» га інше.

Колегія суддів зазначає, що до скарг та заперечень на акт про результати виїзної перевірки позивачем надавались копії податкових декларацій. фінансових звітів, податкових звітів та статистичних звітів ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» перевірених ФОП ОСОБА_1Д за 2015 - 2016р.р. в кількості 27 шт.; копії договорів ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» перевірених ФОП ОСОБА_2 за 2015 - 2016р.р. в кількості 145 шт., копії наказів та інших документів по ТОВ «ТБ «Компанія Едельвейс» перевірених ФОП ОСОБА_3 в кількості 46 шт, також надавалися звіти до актів здачі - приймання наданих послуг.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку що, позивачем документально підтверджено фактичне виконання господарських операцій з контрагентами та обґрунтовано їх економічну доцільність для нашого товариства, а отже правомірно сформовано витрати за такими договорами.

Натомість відповідач доказів в підтвердження відсутності реальності проведених господарських операцій позивача з контрагентамине не навів.

Наведені відповідачем обставини, з урахуванням наданим позивачем документів, не свідчать про відсутність реальності проведених операцій між позивачем та контрагентами .

Доводи відповідача здебільшого ґрунтуються на припущеннях податкового органу.

Дані посилання є підставами у сумніві реальності операцій та не свідчать про відсутність операцій, дані яких об'єктивно не спростовані.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено документально фактичне виконання господарських операцій за переліченими вище договорами з ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_3, суд приходить до висновку про правомірність формування позивачем витрат за такими договорами.

Згідно приписів ст. 234 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, є фіктивним. Фіктивний правочин визнається недійсним судом. Відповідач не навів посилання на судові рішення щодо недійсності вчинених позивачем правочинів як фіктивних або інших доказів щодо фіктивності здійснюваної позивачем діяльності. Таким чином, податковий орган, перекручуючи норми чинного законодавства України, невірно їх застосовує в частині кваліфікації вчинених позивачем правочинів.

За відсутності фактів, що відповідно до законодавства свідчили б про нікчемність укладених угод, інших доказів та обґрунтувань недійсності укладених позивачем правочинів, а тим більш, їх нікчемності відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведеного суд доходить висновку, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення. № від 18.04.2017 року та № від 18.04.2017 року не відповідають вимогам закону, що є підставою для їх скасування.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів прийшла до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2017р. по справі № 820/3057/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2017 р.