Справа № 127/2731/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2731/17

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

09 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій (відмови) неправомірними та зобов'язання здійснити рохрахунок пенсії із зарахуванним заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання рішення протиправним та зобов'язання відповідача провести повторний розрахунок (перерахунок) пенсії за віком ОСОБА_2, починаючи з часу призначення, з урахуванням щомісячної заробітної плати пропорційно розбитої на кількість відпрацьованих місяців, що раніше були враховані при обрахунку пенсії єдиною сумою відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутні клопотання від осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, з 16 травня 2015 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При зверненні із заявою про призначення пенсії, позивач надав довідки про отримання заробітної плати в період з 2000 року до 2016 року на території Росії.

Разом з тим, при призначенні пенсії відповідач відмовив у проведенні розрахунку пенсії на підставі таких довідок та провів зарахування заробітної плати за один підсумковий місяць, в якому виплачувалась заробітна плата за відпрацьований період вахтовим методом.

Не погодившись із зазначеним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З трудової книжки ОСОБА_2 судом встановлено, що в період з 06.05.2000 року по 20.03.2003 року позивач працював у гірничопромисловому підприємстві "Реткон" м. Бодайбо, Інкурської області; з 23.03.2003 року по 31.01.2005 року - в ЗАТ "Світлий" п. Кропотким, Бодайбинського району, Іркутської області; з 31.03.2005 року по 16.05.2005 року - в ЗАТ Золотодобувна компанія "Северна" м. Красноярськ; з 26.05.2005 року по 03.04.2006 року - в ООО «Золотодобувний артіль старателів "Тайга", місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; з 06.04.2006 року по 04.04.2007 року - в ЗАТ "Дальня Тайга" м. Бодайбо, Іркурська область; з 04.04.2007 року по 01.12.2007 року - в ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" м. Бодайбо, Іркурська область; з 02.04.2008 року по 08.12.2008 року - в ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" м. Бодайбо, Іркурська область; з 09.04.2009 року по 28.11.2009 року - в ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" м. Бодайбо, Іркурська область; з 13.05.2010 року по 16.08.2010 року - в ТОВ "Новий Угахан", місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; з 18.08.2010 року по 14.10.2010 року - в ТОВ "Артіль Старателів "Лена", місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; з 29.11.2010 року по 03.03.2011 року позивачу виплачувалась допомога по безробіттю; з 14.03.2013 року по 28.10.2013 року ОСОБА_2. працював в ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" м. Бодайбо, Іркурська область; з 20.03.2014 року по 13.11.2014 року - в ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" м. Бодайбо, Іркурська область.

З копії лицьового рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 25.01.2016 року, виданого гірничопромисловим підприємством "Реткон", судом встановлено, що заробітна плата позивача у 2000 році становила: за червень - 325,42; за липень - 325,85; за серпень - 531,65; за вересень - 514,5; за жовтень - 561,19; за листопад - 0; за грудень - 28124,93, а всього 30383,54. Підтвердженням цього є також картка особового рахунку.

Відповіно до довідки ЗАО "Дальня Тайга" від 30.06.2015 року, ОСОБА_2 отримав загальну заробітну плату за 2006 рік в сумі 97 922,72 руб.

Як встановлено з довідки ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" від 24.09.2015 року сума заробітної плати ОСОБА_2 становила: в 2007 році за період з квітня по листопад - 170 180,00 руб.; в 2008 році за період з квітня по грудень - 104 325,88 руб.; в 2009 році за період з квітня по листопад - 129 936,47 руб.; в 2011 році за період з квітня по листопад - 195 867,65 руб.; в 2012 році за період з березня по листопад - 275 730,42 руб. Загальна сума заробітку становить 876 040,42 руб. Також в даній довідці зазначено, що нарахування заробітної плати здійснювалося один раз в рік по закінченню промивочного сезону. В зв'язку з цим, щомісячна сума заробітної плати в довідці не вказана, а проставлені прочерки, оскільки кошти виплачувалися лише після закінчення сезону.

Згідно з копією лицьового рахунку ЗАТ "Артіль старателів "Вітім" № 40 від 16.02.2016 року позивачу було нараховано заробітну плату в 2011 році в розмірі 195 867,65 руб., а саме: за квітень - 14 757,05 руб., за травень - 26 831,20 руб., за червень - 28 172,76 руб., за липень - 28 172,76 руб., за серпень - 30 855,88 руб., за вересень - 29 514,32 руб., за жовтень - 28 172,76 руб., за листопад - 9390,92 руб. За 2012 рік позивачу була нарахована заробітна плата в розмірі 275 730,42 руб., з якої: за березень - 25 373,85 руб., за квітень - 35 523,39 руб., за травень - 35 523,60 руб., за червень - 33 831,98 руб., за липень - 37 215,20 руб., за серпень - 38 906,80 руб., за вересень - 33 832,00 руб., за жовтень - 35 523,60 руб. За 2013 рік ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату в розмірі 232 008,24 руб., з якої: за березень - 17 733,12 руб., за квітень - 32 510,72 руб., за травень - 26 599,68 руб., за червень - 28 077,44 руб., за липень - 33 988,48 руб., за серпень - 32 510,72 руб., за вересень - 31 032,96 руб., за жовтень - 29 555,12 руб. За 2014 рік позивачу нараховано заробітну плату в розмірі 275 537,65 руб., з якої: за березень - 12 596,00 руб., за квітень - 34 639,00 руб., за травень - 29 915,50 руб., за червень - 29 915,50 руб., за липень - 36 213,50 руб., за серпень - 33 064,65 руб., за вересень - 34 639,00 руб., за жовтень - 36 213,50 руб., за листопад - 28 341,00 руб. За 2015 рік ОСОБА_2 була нарахована заробітна плата в розмірі 251 650,00 руб., з якої: за березень - 14 334,48 руб., за квітень - 35 039,84 руб., за травень - 28 668,96 руб., за червень - 33 447,12 руб., за липень - 36 632,56 руб., за серпень - 33 447,12 руб., за вересень - 35 039,84 руб., за жовтень - 35 040,08 руб.

На підставі зазначених документів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суми заробітної плати за 2011, 2012 роки збігаються. Таким чином, щомісячні розміри заробітної плати, зазначені в лицьовому рахунку, є вірними, а проставляння прочерків замість щомісячного розміру заробітної плати спричинене тим, що нарахування заробітної плати здійснюється один раз в рік після закінчення сезону.

Відповідно до довідки ТОВ "Артіль Старателів "Лена" від 26.08.2016 року заробіток позивача за квітень - грудень 2001 року становив 51 338,00 руб.; за квітень-грудень 2002 року - 49 983,00 руб. Варто також зазначити, що заробітна плата нараховувалась позивачу один раз в рік в грудні місяці, тому за інші місяці в графах проставлені нулі, що підтверджується цією ж довідкою. Проте така заробітна плата нарахована за виконану роботу у відповідних місяцях 2001 та 2002 років.

Також з довідки ТОВ "Артіль Старателів "Лена" судом встановлено, що загальна сума заробітної плати позивача за 2010 рік становить 20 148,88 руб., з якої: за серпень - 2800,00 руб., за вересень - 6 000,00 руб., за жовтень - 11 348,88 руб.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно зі ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців (абзац 3 ч. 1 ст. 40 вищевказаного Закону).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно із ч. 2 ст. 40 вищевказаного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, в законодавстві чітко визначено те, що сума коефіцієнтів заробітної плати береться за кожний місяць. Так, відповідачем всупереч положенням цієї статті було допущено порушення норм законодавства та прав й інтересів позивача.

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Отже, заробітна плата за періоди роботи в Російській Федерації починаючи з 1 липня 2000 року відсутня в даних персоніфікованого обліку та враховується на підставі довідок про заробітну плату, виданих відповідними підприємствами.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що відповідачем було проведено зарахування заробітної плати за один підсумковий місяць, в якому виплачувалася заробітна плата позивачу за відпрацьований період вахтовим методом. В зв'язку з цим, ОСОБА_2 було зменшено розмір пенсії, оскільки він працював декілька місяців, а відповідач йому зараховував лише один місяць (в якому виплачувалася заробітна плата), інші місяці роботи проставлялися з нульовим показником доходу. Вказане підтверджується довідкою ПФУ в м. Вінниці (а.с. 9-12).

Проте, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі дії відповідача суперечать вищезазначеним вимогам чинного законодавства, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивач працював на підприємствах по декілька місяців, йому нараховувалася заробітна плата щомісячно, проте виплачувалась лише в останній місяць роботи.

З врахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги, з урахуванням усіх обставин у справі та дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується доводів апелянта про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суд, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач дізнався про порушення своїх прав після отримання письмової відмови органу Пенсійного фонду від 21 грудня 2016 року за № 343/Г-1, а тому строк звернення до суду необхідно відраховувати, починаючи з дня отримання зазначеної відмови. Таким чином, з урахуванням звернення позивача до суду із позовом в грудні 2017 року, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_2 не пропущений шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.