Справа № 812/1201/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1201/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання Солошенка П.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного Управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3 або позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі ГУ ДФС у Луганській області або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у сумі 6800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за наслідками перевірки ГУ ДФС у Луганській області від 07.06.2017 було складено акт за № 158/12-32/40-02/НОМЕР_2 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами». Згідно висновку акта перевірки від 07.06.2017 № 158/12-32/40-02/НОМЕР_2 встановлено порушення позивачем статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема: продаж алкогольного напою пива «Рогань» традиційне світле обємом 0,5 літру, вміст алкоголю 4,8 % за ціною 09,50 грн на розлив в пластиковому одноразовому стакані для споживання на місці, без статусу субєкта господарювання громадського харчування.

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Луганській області від 08.06.2017 № НОМЕР_1 застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 6800,00 грн за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.2995 № 481/95-ВР.

Позивач не погодившись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням оскаржила його до Державної фіскальної служби України, однак рішенням ДФС України від 11.08.2017 № 17677/Ф/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1 залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

На думку позивача податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 08.06.2017 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Жодних доказів отримання контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства в частині обігу алкогольних напоїв не існує, тому наказ від 31.05.2017 № 332 «Про проведення фактичної перевірки», на думку позивача, є протиправним, оскільки його було видано за відсутності підстав, передбачених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Позивач зареєстрована, як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області. Основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами. Для здійснення підприємницької діяльності, в тому числі роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, має всі необхідні дозвільні документи, в тому числі ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АБ № 002128, дата видачі 14.09.2016.

На підставі ліцензії позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, в тому числі пивом на розлив в пластикову тару. Зазначила, що оскільки пиво у скляних, пластикових пляшках або металевих банках коштує дорого, тому інколи покупцям за їх бажанням продається пиво на розлив в стакани, але враховуючи заборону, останні не вживають пиво в магазині, тобто на місці, а носять його в бокалі додому. Вживання алкогольних напоїв в приміщенні магазину категорично заборонено, про що розміщено відповідне оголошення, а покупці попереджаються про таку заборону під час продажу пива. В магазині не відведено спеціальних місць для споживання алкогольних напоїв. Крім того, невелика площа магазину не дозволяє споживати алкогольні напої на місці, оскільки простір для покупців, вільний від прилавків, вітрин та товару, складає лише близько 3 кв.м.

Обставини продажу пива на розлив у пластиковий одноразовий стакан позивачем не оспорюються, однак позивач вважає необгрунтованими та безпідставними доводи відповідача стосовно продажу нива для вживання саме на місці.

На думку позивача, положеннями Закону України № 481/95-ВР не визначено поняття «споживання на місці», при цьому Закон не містить і заборони щодо продажу пива на розлив у пластикову тару (одноразовий стакан) на винос. За відсутності нормативно закріпленого визначення «споживання на місці» для встановлення обєктивної сторони складу правопорушення необхідно враховувати об'єктивну складову учасників угоди, зокрема: наміри учасників угоди купівлі-продажу та відсутність мети продажу пива для споживання в приміщені магазину.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Луганській області від 08.06.2017 № про стягнення штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв у сумі 6800,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Зазначив, що в даному випадку має місце лише продаж пива на розлив у тару покупців (пластиковий стакан) на винос, що є різновидом роздрібної торгівлі. Отже, на думку представника позивача, в даному випадку відсутня ознака, яка має визначальне значення для кваліфікації порушення, закріпленого в ст.15-3 Закону № 481/95-ВР. Беручі до уваги відсутність облаштування в магазині місць для вживання алкогольних напоїв, відсутність у позивача мети продажу пива для вживання покупцями безпосередньо в магазині, продаж пива в тару, яка дозволяє її винос та транспортування, вважає в даному випадку відсутністю порушення з боку позивача вимог ст.15-3 Закону № 481/95-ВР і відповідно, вважає, що відсутні підстави для застосування до позивача санкцій, передбачених абзацом 9 частини 2 статті 17 вказаного закону. Тому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення, в яких зазначила наступне (а.с.52-58).

З метою забезпечення контролю за дотриманням вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, наказом ГУ ДФС у Луганській області від 31.05.2017 № 332 було призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв-л Жовтневої революції, район буд. № 38 (магазин).

Викладене узгоджуються з приписами п. 80.2 ст. 80 ПК України, згідно з якими фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Щодо правомірності винесеного наказу ГУ ДФС у Луганській області від 31.05.2017 № 332 «Про проведення фактичної перевірки» зазначила, що відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Використання сполучника «а також» свідчить про те, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є самостійною підставою для призначення фактичної перевірки.

Таким чином, вважає, що наказ ГУ ДФС у Луганській області від 31.05.2017 № 332 щодо проведення фактичної перевірки фахівцями ГУ ДФС у Луганській області на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а саме при здійсненні функцій по контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері виробництва і обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів є правомірним.

Перед початком проведення фактичної перевірки ОСОБА_3 було ознайомлено та вручено копію наказу ГУ ДФС у Луганській області від 31.05.2017 № 332 та ознайомлено з направленнями на проведення перевірки від 31.05.2017 № 220 та № 221, що підтверджується її особистим підписом на зворотному боці направлень.

Перевірку здійснено у присутності ОСОБА_3, а також продавця ОСОБА_4

Під час перевірки позивачем було надано: ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 14.09.2016 серія АБ № 002128 терміном дії з 25.09.2016 по 25.09.2017, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 від 24.04.2015 № 0008846, видаткову накладну № Б/РН-00001010 від 07.06.2017, реєстратор розрахункових операцій типу MINI Т400 АЕ, заводський номер ПБ НОМЕР_3, книгу обліку розрахункових операцій № 300015298, не використані розрахункові квитанції.

Перевіркою встановлено, що 07.06.2017 у магазині, де здійснює господарську діяльність субєкт господарювання ОСОБА_3, розташованому за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв-л Жовтневої революції, район буд. № 38 (магазин), продавець ОСОБА_4 здійснив продаж алкогольного напою, а саме пива на розлив для споживання на місці в пластиковому одноразовому стакані обємом 0,5 л, із вмістом спирту 4,8% об., виробник ПАТ «ОСОБА_5 Україна», м. Київ, вул. Фізкультури, 30-В, ДСТУ 3888, штрих-код 623, з датою виробництва, вказаною на кегі від 17.05.2017 у кількості одного пластикового одноразового стакану за ціною 10,00 грн (з них 9,50 грн вартість пива та 0,50 грн - пластикового одноразового стакану) та видав фіскальний чек від 07.06.2017 № НОМЕР_4.

Факт продажу пива на розлив для споживання на місці підтверджується поясненнями, наданими покупцем ОСОБА_6 та продавцем магазину ОСОБА_4

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 07.06.2017 він працює на посаді продавця в магазині, що належить ФОП ОСОБА_3, розташованому за адресою: м. Лисичанськ, кв-л Жовтневої революції, район будинку 38. 07.06.2017 він продав покупцеві один бокал пива «Рогань традиційне» ємкістю 0,5 л для споживання на місці за ціною 9,50 грн за пиво та 0,50 коп за пластиковий одноразовий стакан на загальну суму 10,00 грн, при цьому видав фіскальний чек від 07.06.2017 № НОМЕР_4. Пиво світле «Рогань традиційне» із вмістом спирту 4,8% та датою виготовлення, вказаною на кегі від 17.05.2017, було налито зі спеціального обладнання з охолоджувальною установкою, розташованого на прилавку магазину. Вказані пояснення були власноруч складені та підписані ОСОБА_4

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 від 07.06.2017 ОСОБА_4 працює на посаді продавця в магазині, що їй належить, та здійснює продаж продуктів харчування та алкогольних напоїв. На момент проведення перевірки, а саме 07.06.2017 документи, що підтверджують наявність трудових відносин між нею та ОСОБА_4, знаходились у бухгалтера, а тому ОСОБА_3 зобовязалась надати їх пізніше.

Із письмових пояснень покупця ОСОБА_6 від 07.06.2017 встановлено, що 07.06.2017 за адресою м. Лисичанськ, кв-л Жовтневої революції, район будинку 38 він придбав пиво у пластиковому стакані ємкістю 0,5 л, із вмістом спирту 4,8% , вартістю 10,00 грн. Пиво вжив на місці. Застереження щодо вживання вищевказаного напою на місці були відсутні.

Таким чином, на думку представника відповідача, характер діяння, а саме факт продажу пива на розлив у пластиковому стакані, свідчить про створення позивачем умов для споживання пива на розлив безпосередньо на місці.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_3 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код згідно з КВЕД 47.11).

Магазин позивача не є закладом ресторанного господарства та спеціалізованим відділом підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, тому позивач не має права здійснювати в ньому продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Враховуючи вищевикладене, позивачем порушено вимоги ст. 15-3 Закону України № 481/95, а саме продаж алкогольних напоїв (пива) на розлив для споживання на місці субєктом господарювання, який не має статусу субєкта господарювання громадського харчування.

За результатами перевірки було складено акт від 07.06.2017 № 158/12-32- 40-02/НОМЕР_2 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами».

Акт перевірки було підписано ОСОБА_3, ОСОБА_4 без зауважень. Копію акта вручено ОСОБА_3, що підтверджується особистим підписом позивача. Зауважень до акту перевірки не надходило.

ГУ ДФС України у Луганській області відповідно до ст. 17 Закону України № 481/95-ВР прийнято рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1 про застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій на суму 6800 грн у звязку з виявленням факту порушення вимог ст. 15-3 Закону України № 481/95 в частині продажу алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу субєкта господарювання громадського харчування.

Зазначене рішення направлено на адресу ОСОБА_3 листом ГУ ДФС України у Луганській області від 09.06.2017 № ФОП-118/12-32-40-02-10 та отримано позивачем 17.06.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вважає посилання позивача на відсутність факту вживання алкогольних напоїв на місці необґрунтованим, оскільки закон не повязує факт порушення з фактом вживання.

Встановлений перевіркою факт продажу алкогольних напоїв на розлив у пластиковий стакан свідчить про можливість вживання на місці з огляду на те, що пластиковий стакан призначений для споживання напоїв, а не їх транспортування або зберігання.

При цьому, відсутність місць для споживання не є перешкодою для споживання та підставою для звільнення від відповідальності.

На підставі викладеного просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3 у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до такого.

В судовому засіданні встановлено, що ФОП ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_2) зареєстрована в якості фізичної особи підприємця 24.04.2015 Лисичанською міською радою Луганської області, місце проживання: 93118, Луганська область, м.Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, 38/14, основний вид діяльності: 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.7-13).

14.09.2016 ГУ ДФС у Луганській області видана ФОП ОСОБА_3 ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АБ № 002128 від 14.09.2016, реєстраційний номер 28/1219, місце торгівлі: Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, район будинку 38 (магазин) НОМЕР_5, площа - 29,0 кв.м. Термін дії ліцензії до 25.09.2017. Позивач в процесі своєї господарської діяльності використовує РРО: Міні-Т400МЕ, заводський номер ПБ 410140725, що підтверджується додатком до ліцензії (а.с.14-15).

На підставі наказу від 31.05.2017 № 332 «Про проведення фактичної перевірки», направлення від 31.05.2017 № 220 та № 221 ГУ ДФС у Луганській області було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_2) за адресою: Луганська область, м.Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, район буд. 38 (магазин), з метою забезпечення контролю за дотриманням субєктами господарювання вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів (а.с.59-62).

Копія наказу від 31.05.2017 № 332 та направлення від 31.05.2017 № 220, № 221 були вручені особисто ФОП ОСОБА_3 31.05.2017, що підтверджується її підписом в направленнях щодо отримання наказу та ознайомлення із відповідними направленнями на перевірку 31.05.2017 (а.с.60-61 зворотній бік).

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Луганській області було складено акт від 07.06.2017 № 158/12-32/40-02/НОМЕР_2 «Про результати фактичної перевірки з питань дотримання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» (а.с.62-64).

Актом перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_3 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зокрема: продаж алкогольного напою пива «Рогань» традиційне світле обємом 0,5 літру, вміст алкоголю 4,8 %, за ціною 09,50 грн, на розлив в пластиковому одноразовому стакані для споживання на місці, без статусу субєкта господарювання громадського харчування.

Акт перевірки від 07.06.2017 № 158/12-32/40-02/НОМЕР_2 підписаний ФОП ОСОБА_3 та продавцем ОСОБА_7 без зауважень, про що зазначено в самому акті. Копію акта перевірки вручено позивачу, що підтверджується особистим підписом ФОП ОСОБА_3 (а.с.63 зворотній бік).

На підставі вищевказаного акта перевірки відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1 та застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у сумі 6800,00 грн за порушення ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995, яке було направлено позивачу разом з розрахунком фінансових санкцій супровідним листом від 09.06.2017 за № ФОП-118/12-32-40-02-10 (а.с.24-26).

Позивач, не погодившись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням оскаржила його до Державної фіскальної служби України (а.с.27-29).

Рішенням ДФС України від 11.08.2017 № 17677/Ф/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1 залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення (а.с.30-32).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закону №481/95).

Так, згідно з частиною шостою статті 15-3 Закону № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Таким чином, продаж алкогольних напоїв на розлив законодавець дозволив виключно суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів за умови такого продажу кінцевому споживачу для споживання на місці, що є кваліфікуючою ознакою.

Позивач має необхідні документи для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зокрема ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво), у тому числі відповідну ліцензію серії АБ № 002128 від 14.09.2016 (а.с.14).

Як вбачається з акта від 07.06.2017 № 158/12-32/40-02/НОМЕР_2 під час проведеної перевірки посадовими особами відповідача був виявлений факт реалізації алкогольного напою (пива) на розлив для споживання на місці у пластиковому одноразовому стакані обємом 0,5 л, з вмістом спирту 4,8%, виробник ПАТ САНіБЕВ Україна.

Факт продажу пива на розлив позивачем визнається. Разом з тим, позивач зазначає про відсутність мети продажу пива для вживання на місці та відсутність факту вживання пива на місці.

Допитний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, який на момент проведення перевірки працював продавцем у ФОП ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно продав пиво на розлив у пластиковому стакані, однак факт вживання пива на місці спростував. Зазначив, що чоловік після придбання пива відразу ж покинув приміщення з магазину, після чого увійшли посадові особи фіскальної служби та предявили свої посвідчення і направлення на перевірку. Також пояснив, що на автоматі для розливу пива мається оголошення про заборону розпивання спиртних напоїв в приміщенні магазину.

Між тим, свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він є працівником ГУ ДФС у Луганській області, 07.06.2017 перебував на лікарняному, близько 10.00 години в магазині за адресою: м.Лисичанськ, кв.Жовтневої революції, район будинку 38, він придбав пиво у пластиковому стакані та вжив на місці третину вмісту бокалу. ОСОБА_5 частину пива він допив на вулиці, де до нього підійшли працівники податкового органу та запропонували надати пояснення з цього приводу.

Частиною 12 статті 15 Закону № 481/95 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до абз.13 статті 1 Закону № 481/95 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абзац 25 сттті 1 Закону № 481/95).

Згідно із статтею 15-3 Закону України № 481/95 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів. За порушення норм Закону № 481/95 посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством, зокрема: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з пунктом 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 № 854 (далі - Правила № 854) продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки закладам ресторанного господарства та спеціальним відділам підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Також, згідно Правил № 854, заклад ресторанного господарства - це організаційно- структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торгівельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 №327, ресторанне господарство - це вид економічної діяльності суб'єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об'єктах) ресторанного господарства, а об'єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб'єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побудові приміщення та в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

З урахуванням наявних дозвільних та реєстраційних документів позивач як субєкт підприємницької діяльності не відноситься до суб'єктів господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів та мають право реалізовувати алкогольні напої на розлив для споживання на місці. Зазначений факт визнається учасниками. Сторонами визнається факт реалізації саме алкогольного напою.

Відповідно до абзацу 9 частини другої статті 17 Закону № 481/95 до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн за порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

З системного аналізу статей 15-3 та 17 Закону № 481/95 слідує, що до суб'єкта господарювання, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, можуть застосовуватися фінансові санкції за порушення статті 15-3 Закону № 481/95 тільки у разі продажу алкогольних напоїв на розлив саме з метою споживання на місці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.02.2012 по справі № 21-371а11.

Суд не приймає доводи позивача на відсутність факту вживання алкогольних напоїв на місці, оскільки закон не повязує факт порушення з фактом вживання.

Як вбачається з акта перевірки від 07.06.2017 відповідачем встановлено факт продажу алкогольнго напою - пива на розлив в пластиковий стакан, що в свою чергу свідчить про можливість вживання на місці з огляду на те, що пластиковий стакан призначений для споживання напоїв, а не для їх транспортування або зберігання.

На думку суду, відсутність місць для споживання не є перешкодою для споживання та підставою для звільнення від відповідальності. При цьому, суд заувважує, що акт перевірки позивачем підписаний без будь-яких зауважень.

Суд не бере до уваги, надані позивачем роздруківку фотокарток, оскільки останні не містять жодних ознак місця та дати, коли вони були зроблені та не можуть вважатись належними та допустимими доказами в розумінні КАС України (а.с.16-19).

Що стосується доводів позивача щодо протиправності наказу від 31.05.2017 № 332 «Про проведення фактичної перевірки» за відсутності підстав, передбачених п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, з ситемного аналізу норм діючого законодавства вбачається, що фактична перевірка може проводитися також з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14); здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (підпункт 19-1.1.16); проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (підпункт 19-1.1.17); забезпечують контроль за дотриманням субєктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої (підпункт 19-1.1.20).

Відповідно до наказу від 31.05.2017 №332, фактична перевірка ФОП ОСОБА_3 була призначена з метою забезпечення контролю за дотриманням субєктами господарства вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг підакцизних товарів, визначених чинним законодавством, що узгоджується з приписами підпункту 80.2.5 пункту 80. статті 80 ПК України.

До того ж, суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є правомірність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення рішення від 08.06.2017 №. При цьому позивачем сам наказ від 31.05.2017 № 332 від 31.05.2017 «Про проведення фактичної перевірки» або дії відповідача по її проведенню не оскаржуються.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при поданні позову до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 1600,00 грн, що підтверджується квитанцією від 23 серпня 2017 року.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не повертаються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 13 листопада 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складання постанови в повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 4 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтею 2, 11, 17, 18, 71, 87, 90, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 16 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_8