Справа № 826/24181/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

7 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Гриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд, Банк відповідно), Фонду, третя особа - Банк, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду, Фонду, в якому просили: визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду та Фонду щодо визнання нікчемними укладених із: ОСОБА_5 - договору банківського вкладу від 30 січня 2015 року № 001-09510-300115 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами; ОСОБА_6 - договору банківського вкладу від 30 січня 2015 року № 001-09509-300115 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами; ОСОБА_8 - договору банківського вкладу від 30 січня 2015 року № 001-09511-300115 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами; ОСОБА_7 - договору банківського вкладу від 30 січня 2015 року № 002-09510-300115 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами; ОСОБА_9 - договору банківського вкладу від 5 лютого 2015 року № 001-09510-050215 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також зупинити перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами; зобов'язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Банку за рахунок Фонду.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 27 липня 2016 року адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував наказ Уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року № 813 в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу (депозиту) від 30 січня 2015 року № № 001-09510-300115, 001-09509-300115, 001-09511-300115, 002-09510-300115 та від 5 лютого 2015 року № 001-09510-050215; зобов'язав Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 як вкладників Банка, яким необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі зазначених вище договорів банківського вкладу (депозиту).

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 4 жовтня 2016 року зупинив провадження у справі за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року до набрання чинності судовим рішенням у справі за конституційним поданням Верховного Суду України від 8 липня 2015 року № 201-2157/0/8-15 до Конституційного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті , частини першої статті , частин четвертої статті 13 , статей 21 , 22 , частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України .

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 жовтня 2016 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження.

Не погодившись з ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_7 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статті 156 цього Кодексу, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 24 та 29 листопада 2016 року (справи №№ К/800/23725/16, К/800/19788/16 відповідно).

Суддя-доповідач ухвалою від 3 березня 2017 року відкрив провадження у справі.

20 липня 2017 року до Верховного Суду України надійшли матеріали справи.

28 вересня 2017 року до Верховного Суду України надійшло клопотання ОСОБА_11 - представника позивача ОСОБА_7 - про відкликання заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року. Підставами для такого рішення стали відомості про те, що 27 червня 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову про відновлення слухання справи та постанову про задоволення апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду, скасування постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року та прийняв нову постанову - про відмову у задоволенні позову.

Суддя-доповідач ухвалою від 25 вересня 2017 року призначив справу до розгляду на 10 жовтня 2017 року в порядку письмового провадження (без виклику осіб, які беруть участь у справі).

Під час розгляду справи колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи та призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 жовтня 2017 року з викликом осіб, які беруть участь у справі.

У відкрите судове засідання 24 жовтня 2017 року ні позивач ОСОБА_7, ні його представник ОСОБА_11 для надання пояснень та підтвердження намірів відмови від заяви не з'явились.

Справу було відкладено у відкрите судове засідання на 7 листопада 2017 року. Заявник та його представник у судове засідання не з'явилися знову.

Через неявку заявника та його представника неможливо з'ясувати, чи прохання залишити заяву без розгляду надійшло саме від них. За формою та способом надходження ця заява не містить достатніх даних, з яких можна визначити дійсний намір заявника. У справі немає інших об'єктивних відомостей, достатніх для обговорення питання про закриття провадження з перегляду Верховним Судом України оскарженої ухвали суду касаційної інстанції з підстав, описаних в заяві представника позивача ОСОБА_11

Викладене у своїй сукупності дає підстави вважати, що клопотання представника позивача ОСОБА_7 про відмову від перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року, розпочатого за заявою її довірителя, є передчасним і таким, що не містить для цього достатніх підстав. У задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-237, 241 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_11 - представника позивача ОСОБА_7 - про відмову від заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко