Справа № 334/2176/17
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.11.2017
Справа № 334/2176/17
Провадження № 2-а/334/328/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду про визнання дії протиправними та зобовязання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду про визнання дії протиправними та зобовязання поновити виплату пенсії з 01.01.2016 року.

В позові позивачка вказала, що 09.06.2010 року вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському (Ленінському) районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності III групи загального захворювання, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».Вона працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №3 управління ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя та є держслужбовцем.

З січня 2016 року призначена їй пенсія за віком не виплачується.

27.03.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про відновлення виплати пенсії з 01.01.2016 року, в задоволенні якої їй було відмовлено з посиланням на те, що оскільки вона працює на посаді державного службовця, то підстав для виплати пенсії за віком з 01.01.2016 року немає.

Позивач з цієї відповіддю не погодилась, та звернулася в суд з відповідним позовом, у якому просить суд: визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати їй пенсії за віком з 01.01.2016 року та зобов'язати відповідача поновити виплату їй пенсії за віком з 01.01.2016 року на загальних підставах. Подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. Вважає вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не піддягають задоволенню, надала суду заперечення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду та отримувала пенсію за віком з 09.06.2010року відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015(далі - Закон № 213-VІІІ) абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються".

Так як, станом на 01 квітня 2015 року позивачка працювала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №3 управління ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя, виплату пенсії їй з 01.04.2015 року було припинено.

Однак, постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2015 р. у справі № 334/7505/15-а їй було понолено виплату пенсії з 01.06.2015р. по 31.12.2015р.

При цьому, 24 грудня 2015 року був прийнятий новий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VІІІ , яким внесено зміни у абзац 2 та 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

З урахування внесених змін вказана стаття Закону передбачала, що тимчасово, у період з І січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 р. абз. 2 та 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 викладено в такій редакції: "Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV (не залежно від часу призначення) та яка є державним службовцем, пенсія тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року не виплачується. Тобто, підставою для тимчасового припинення виплати пенсії є факт роботи особи на посаді та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу .

Вказані норми не визнані не конституційними та є діючими.

Таким чином, враховуючи те, що позивачка працює на посаді державної служби головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №3 управління ПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя, існували обставини з якими Закони України № 911 -VIII та № 1774-VIII, повязують припинення виплати пенсії позивачеві. У звязку з чим, управлінням правомірно було припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. тому її позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.8-11. 17. 18, 69. 71. 72, 99, 159-163. 167. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду про визнання дії протиправними та зобовязання поновити виплату пенсії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: Добрєв М. В.