Справа № 826/12905/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 листопада 2017 року письмове провадження № 826/12905/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О.,розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування наказу та повідомлення,

Позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ про проведення позапланової перевірки №970 від 21.08.2014 року та повідомлення №5212/л//26-59-17-01 від 21.08.2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, прийнято рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 листопада 2016 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції надав обов'язкові для виконання вказівки. Зауважив, що суди у мотивувальній частині не оцінили законності актів відповідача, які є предметом оскарження по даній справі. Твердження позивача про незаконність спірних актів відповідача жодним чином не спростовані.

Позивач під час нового розгляду справи подав суду додаткові пояснення в яких просить позов задовольнити з підстав викладених у них.

Відповідач письмових пояснень по суті спору суду не надав явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Суд на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалив про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21.08.2014 року податковим органом складено повідомлення №5212/л/26-59-17-01 та прийнято наказ №970 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі пп. 78.1.4 п. 78.1 статті 78, п. 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у зв'язку з виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях за 2013 рік, та ненадання пояснень та їх документальні підтвердження.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень було те, що на запит ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 18.07.2014 року №4405/л/26-59-17-04-31 позивачем не надано документальних підтверджень достовірності даних, що містяться у податкових деклараціях за 2013 рік.

Позивачем 31.07.2014р. було подано до податкового органу письмові пояснення на запит відповідача від 18.07.2014р. та копії податкових декларацій.

08.09.2014 року за результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання позивачем вимог податкового законодавства з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб від доходів, отриманих у вигляді інвестиційного прибутку, за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №1514/17-01 від 23.09.2014 року.

Позивач вважаючи протиправними наказ, щодо проведення перевірки та повідомлення, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно з підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно пункту 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно із статтею 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що документальні позапланові перевірки поділяються на виїзні та невиїзні; виїзна перевірка проводиться на підставі наказу про її призначення і направлення на проведення такої перевірки, а невиїзна - на підставі наказу про її призначення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Позивачем, начальником Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було прийнято наказ від 21.08.2014 р. №970 стосовно проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1, у зв'язку із виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях за 2013 рік та ненадання пояснень та їх документального підтвердження та було видано повідомлення від 21.08.2014 р. №5212/1/26-59-17-01. Перевірка проводилась у приміщенні податкового органу.

Також судом встановлено, що виданню спірного наказу передувало направлення позивачу контролюючим органом запиту про надання пояснень.

У запиті від 18.07.2014 №4405/Л/26-59-17-04-31 Відповідач просив надати платника податків пояснення та документальне підтвердження щодо отримання та декларування доходів отриманих в 2013 році.

Однак, Позивачем були надані лише письмові пояснення та копії податкових декларацій без документального підтвердження отримання доходів, що послугувало підставою для проведення позапланової перевірки.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Відповідачем було правомірно проведено позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 дотримання вимог податкового законодавства з питання повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб від доходів отриманих у вигляді інвестиційного прибутку ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, за результатами якої було складено акт від 08.09.2014 року № 1091/17-01/НОМЕР_1.

Доводи позивача про те, що запит №4405/л/26-59-17-04-31 від 18.07.2014р. адресований позивачу, як фізичній особі - підприємцю, а оскаржуваний наказ виданий для проведення перевірки позивача, як фізичної особи до уваги судом не приймається, оскільки не є грубим порушенням норм Податкового кодексу України, а містить лише технічну помилку. Судом встановлено, що зазначена помилка не знаходиться у причинно-наслідковому зв'язку з будь-якими порушеннями прав позивача, як-то обмеження права бути присутнім під час перевірки, знати про її результати, надавати додаткові докази, оскаржувати результати перевірки.

Враховуючи вищевикладене, Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.О. Арсірій