Справа № 214/5969/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5969/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та рішення, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 21.10.2016 року, уточнивши відомості про відповідача (а.с.19), просив суд: визнати незаконними дії інспектора роти №2 батальйону №2 УПП у м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_3 щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №065444 від 06.10.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; визнати протиправною та скасувати оскаржувану ним постанову, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування предявлених вимог вказав, що 06.10.2016 року на місці скоєння ДТП на перехресті вул. Єсеніна з пр-т. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області щодо нього інспектор ПП ОСОБА_3 виніс постанову серії АР №065444 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за допущення ним порушення п.п.2.1 а, б ПДР України, а саме керування транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, за відсутності посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційних документів на автомобіль 05.10.2016 року. Фактично постанова винесена працівниками поліції в той момент, коли оформляли матеріали після ДТП, учасником якої він був. Перебуваючи в схвильовану стані, він не міг одразу згадати, де саме вони знаходились. Однак надавши документи, інспектор ПП їх не прийняв до уваги, винісши постанову про адміністративне правопорушення. Вважаючи дії відповідача протиправними, а постанову такою, що винесена за відсутності на те підстав, оскільки всі необхідні документи у нього були, за захистом своїх прав він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, кожен окремо, предявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Позивач зазначив, що 05.10.2016 року він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, та мав при собі водійське посвідчення та реєстраційні документи на автомобіль. Однак, потрапивши в ДТП, він розхвилювався та не міг одразу згадати, куди саме поклав документи, які просив предявити інспектор ПП. Підтвердив, що коли працівники поліції попрохали його надати документи, він відповів, що документів при собі у нього не було, а чи були вони в салоні автомобіля не памятає. Фактично документи він надав через 15-20 хвилин, коли на місце ДТП приїхав його син і допоміг знайти їх в автомобілі. Документи знаходились у сумці в багажнику автомобіля, яким він керував. Також підтвердив обставини складення відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, однак вказував, що він перебував в тверезому стані.

Подальший розгляд справи здійснювався без представника ОСОБА_2 у звязку з його смертю без залучення до участі у справі інших представників позивача, оскільки останній вирішив надалі свої права захищати самостійно (а.с.96, графа 6 журналу с/з).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що в момент оформлення матеріалів ДТП, яка сталася 05.10.2016 року на перехресті вул. Єсеніна з пр-т. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, він попрохав ОСОБА_1 учасника ДТП, надати йому документи на автомобіль та посвідчення на право керування транспортним засобом. Одразу документи позивач не надав, оскільки не міг їх знайти та однозначно сказати, чи є вони у нього при собі, лише зі сплином близько 1 год. після приїзду його сина, який ймовірно привіз йому документи, ОСОБА_1 їх надав добровільно.

В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням попередньо наданих пояснень та позиції по справі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав, що з позивачем він не знайомий, з ОСОБА_3 разом працює в поліції. Приблизно 05.10.2016 року вони разом з ОСОБА_3 патрулювали. Отримавши повідомлення про ДТП на перехресті вул. Єсеніна з пр-т. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, вони виїхали на місце пригоди для оформлення матеріалів. Попередньо інспектори з іншого патрулю, які раніше приїхали на місце ДТП, повідомили, що відбулося зіткнення двох транспортних засобів, у одного з водіїв були відсутні документи. Під час оформлення матеріалів ДТП, вони склали схему, відібрали пояснення, а виявивши у одного з водіїв ознаки алкогольного спяніння, для оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП викликали інший екіпаж поліції, які мали при собі прилад «Драгер». Після того, як приїхали родичі водія ОСОБА_1, через 1,5 год. після оформлення матеріалів ДТП, він знайшов документи на автомобіль, поліс та водійське посвідчення. Достеменно сказати, звідки взялись документи він не зміг, однак зазначив, що в момент, коли він та його напарник просили водія надати їм документи, останній казав, що їх у нього немає, а тому допускає, що документи могли привезти родичі водія. Особу водія ОСОБА_1 та відомості про нього вказували в проколах з його слів та паралельно перевіривши їх дійсність по базі даних.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5 показав, що дійсно 05.10.2016 року мала місце ДТП за участю двох водіїв, у тому числі ОСОБА_1 До моменту зіткнення він їхав в автомобілі разом з ОСОБА_1 в якості пасажира. Документи на автомобіль та посвідчення водія у нього були при собі, він особисто знайшов їх у сумці в багажнику автомобіля та передав позивачеві. Підтвердив, що під час оформлення матеріалів на місці ДТП бачив інспектора ПП ОСОБА_3 разом з напарником. Одразу допомогти ОСОБА_1 шукати документи він не міг, оскільки після ДТП працівники медичної допомоги надавали йому першу медичну допомогу. Скільки минуло часу з моменту, коли поліцейські попрохали надати їм документи та до моменту, коли ОСОБА_1 їх фактично надав, він не памятає.

В ході проведення судом перехресного допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, останній вказував, що свідок дає неправдиві свідчення, оскільки на місці ДТП карети швидкої медичної допомоги не було. Між їх приїздом та приїздом переднього екіпажу поліції минуло близько 30 хвилин.

Як показав свідок ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_1, його батько іноді керує належним йому автомобілем, який використовує по роботі. В день, коли відбулася ДТП, він знаходився вдома. На місце ДТП приїхав близько 20.00 год., жодних документів батькові не привозив. В його присутності ОСОБА_5 в багажнику автомобіля знайшов барсетку з документами, які передав ОСОБА_1 для предявлення працівникам поліції. Зі слів батька знав, що на місце ДТП приїздила карета швидкої медичної допомоги.

В ході проведення судом перехресного допиту свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, останній вказував, що свідок дає неправдиві свідчення, оскільки він не бачив, щоб хтось щось шукав в багажнику автомобіля позивача.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 показав, що 05.10.2016 року він прибув на місце ДТП близько 22-23 години за викликом його товариша ОСОБА_6 На місці ДТП відносно ОСОБА_1 працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, після чого водій другого автомобіля поїхав, а він разом з ОСОБА_6 та його батьком чекали приїзду евакуатора. В цей момент інспектор ПП попросив ОСОБА_1 предявити документи на автомобіль та водійське посвідчення. Не дивлячись на те, що документи було надано, відносно ОСОБА_1 все ж таки винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Особисто документи позивача він бачив, по водійському посвідченню працівники поліції встановлювали особу ОСОБА_1 Зі слів ОСОБА_5 він дізнався, що на місце пригоди приїздила карета швидкої медичної допомоги.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор ПП ОСОБА_8 показав, що восени 2016 року, коли саме він не памятає, під час несення ним служби надійшов виклик про ДТП, яка сталася на перехресті вул. Єсеніна та пр-ту Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Прибувши на місце ДТП, він разом з іншим напарником ОСОБА_9 почали встановлювати обставини пригоди та виявили, що один з водіїв ОСОБА_1 перебував стані алкогольного спяніння. На прохання надати документи на автомобіль та страховий поліс, ОСОБА_1 ці документи не зміг надати, оскільки при собі не мав, а в автомобілі ніде не знайшов. Відбираючи пояснення у пасажира, який їхав в автомобілі з ОСОБА_1, він пояснив, що очевидно документи вони забули вдома. Пізніше на місце оформлення матеріалів ДТП приїхав його син та ймовірно привіз документи, оскільки одразу після його приїзду позивач затребувані документи надав працівникам іншого екіпажу поліції.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_10 показала, що 05.10.2016 року під час несення служби їм поступив виклик про ДТП, у одного з водіїв-учасників якої були ознаки алкогольного спяніння. Маючи в розпорядженні спеціальний прилад «Драгер» для проведення огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, вони прибули на місце пригоди. У водія ОСОБА_1 при собі дійсно не було документів на автомобіль та полісу, чого він не заперечував, однак пізніше приїхав його син та привіз затребувані документи.

Згідно показів свідка інспектора ПП ОСОБА_9, останній показав, що приблизно 05-06.10.2016 року на виклик вони прибули на місце ДТП, яка сталася на перехресті вул. Єсеніна та пр-ту Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Під час оформлення матеріалів вони неодноразово просили учасника пригоди водія ОСОБА_1 предявити документи на автомобіль та страховий поліс, однак останній ніяк їх не міг знайти в автомобілі, а пізніше повідомив, що їх повинен привезти його син. Документів вони не дочекались, оскільки вимішені були поїхати з місця ДТП за іншим викликом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, оглянувши відеозапис на диску DVD-Rб дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог та необхідність відмови в їх задоволенні з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

06.10.2016 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 065444 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, що мало місце 05.10.2016 року, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави (а.с.6).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 05.10.2016 року о 20.30 год. на автодорозі на перехресті вул. Єсеніна з пр-т. Гагаріна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, на маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1 «а», «б» ПДР України.

Як пояснив відповідач, що також підтверджується показами допитаного судом свідка ОСОБА_4, та оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери (а.с.29), справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута інспектором ПП ОСОБА_3 як уповноваженою посадовою особою органу поліції з попереднім розясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, із наданням можливості подання письмових пояснень, та встановленням всіх обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення відповідно до ст.ст.251, 280 КУпАП.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому доводи позивача стосовно її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобовязаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.1 «а», «б» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Системним аналізом зазначених норм суд приходить до висновку, що дійсно у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, наступає відповідальність, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. В той же час, встановлення зазначених обставин та правомірність вимоги працівника поліції щодо їх предявлення відповідно до п.2.4 ПДР України можливі лише у двох випадках: 1) при складанні підрозділом Національної поліції протоколів щодо порушень правил дорожнього руху; 2) під час оформлення матеріалів ДТП.

Судовим розглядом встановлено, а сторонами підтверджено, що предявлення інспектором ПП вимоги предявити ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб мало місце під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за фактом ДТП, до якої позивач був причетний, а також за ч.1 ст.130 КУпАП у звязку з відмовою від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння, що підтверджується постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу дніпропетровської області від 15.11.2016 року (а.с.58-59).

Таким чином, суд приходить до висновку, що предявлення відповідачем вимоги щодо предявленням позивачем зазначених документів було законним та правомірним.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R встановлено, що позивач, перебуваючи в стані явного алкогольного спяніння та неадекватно поводячи себе, спочатку не міг однозначно зрозуміти законну вимогу поліцейських, пізніше тривалий час шукав в салоні автомобіля та багажнику затребувані у нього документи, кінцево підтвердивши, що не памятає де вони, не заперечуючи, що він їх при собі на той момент не мав.

Допитані в якості свідків інспектори ПП ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, кожен окремо, підтвердили дійсність відсутності у ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, які пізніше підвіз його син ОСОБА_6

Покази свідка ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_1, що документи він не привозив батькові, суд оцінює критично, оскільки свідок, перебуваючи в родинних стосунках з позивачем, має зацікавленість у вирішенні справи, а його субєктивна оцінка обставин справи не дає можливості надати обєктивні свідчення, які з урахуванням встановлених обставин справи та показів інших свідків, наданих в ході перехресних допитів викликають сумнів в їх достовірності з огляду на окремі неузгодження.

Покази свідка ОСОБА_7 стосовно того, що працівники поліції безпідставно винесли відносно ОСОБА_1 постанову за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки останній надав їм затребувані документи, суд оцінює критично, адже такі покази ґрунтуються на припущеннях, бо фактично очевидцем того, як ОСОБА_1 давав документи поліцейським він не був.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій, рішень субєктів владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи достатність належних та допустимих доказів, наданих відповідачем в порядку ч.2 ст.71 КАС України в підтвердження його заперечень та посилань щодо незгоди з позовними вимогами ОСОБА_1, доведеність законності прийнятої ним постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, у тому числі з урахуванням показів свідків та оглянутого судом відеозапису, які в сукупності підтвердили дійсність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення предявленого ним позову.

За даних обставин мотивація та докази, наведені позивачем, не спростовують обґрунтовану позицію та докази, надані відповідачем, з якими погоджується суд, зазначивши вказані вище мотиви стосовно цього.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та рішення, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко