Справа № 225/5261/17
Суддя: Довженко О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/225/138/2017
Справа №225/5261/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

(повна та вмотивована)

26 жовтня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Вєдь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що під час проведення планової перевірки дотримання порядку використання Міським відділом освіти військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області коштів Фонду соціального страхування України були виявлені наступні порушення:

-в частині призначення та виплати допомоги з тимчасової непрацездатності за два дні встановлення групи інвалідності МСЕК (листок непрацездатності №111375 з 19.05.2017 року по 25.05.2017 року) - сума 165,68 грн.,

-в частині безпідставної оплати по листках непрацездатності, а саме, без рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення (листок непрацездатності №853603 з 02.08.2016 року по 15.08.2016 року на суму 1961,37 грн.; листок непрацездатності №853657 з 15.08.2016 року по 25.08.2016 року на суму 576,18 грн.),

-в частині заповнення листків непрацездатності з порушенням діючого законодавства (листок непрацездатності №521330 з 07.02.2017 року по 17.02.2017 року на суму 1502,28 грн.; листок непрацездатності №521747 з 22.05.2017 року по 02.06.2017 року на суму 1053,60 грн.).

За результатами розгляду акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення від 15.09.2017 року, постановою начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №15 від 26.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-5 КУпАП шляхом накладення штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.

З вищевказаною постановою позивач не погоджується, вважає останню необгрунтованою та протиправною. ОСОБА_1 наполягає на тому, що дії, саме які стали наслідком притягнення її до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення не містять.

Зокрема, позивач стверджує, що за посадою не суб'єктом даного адміністративного правопорушення. Більш того, позивач зауважує на тому, що спірне адміністративні порушення не є триваючими. В свою чергу, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП двомісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення сплинув.

В ході розгляду справи позивачем декілька разів уточнювались позовні вимоги, зокрема, шляхом надання судові письмової заяви в 26.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 просила за результатами вирішення спору визнати незаконної та скасувати постанову начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №15 від 26.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-5 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп.; зобов'язати начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області вчинити певні дії, а саме, розглянути питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1, головного бухгалтера міського відділу освіти військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області за ч.1 ст.165-5 КУпАП.

В свою чергу, в судовому засіданні 26.10.2017 року позивачем усно було ще раз уточнено позовні вимоги, а саме, ОСОБА_1 просила суд визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - протиправними, постанову начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26.09.2017 року №15 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - скасувати.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечував, в його задоволенні просив відмовити повністю.

Зокрема, в представлених суду письмових запереченнях відповідач наполягав на тому, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення №15 від 26.09.2017 року ухвалена правомірно, вважає позивача належним суб'єктом за вищезгаданим адміністративним правопорушенням, зауважує на тому, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідачем не пропущений, адже виявлені під час перевірки адміністративні правопорушення є триваючими. Зокрема, тривалість адміністративних правопорушень полягає у тому, що останні розпочались з певної протиправної дії позивача (використання коштів фонду з порушенням встановленого порядку) та в подальшому здійснювались безперервно до моменту виявлення в ході перевірки та відшкодування роботодавцем відповідачеві неправомірно витрачених сум страхових платежів.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засідання позивача та уповноваженого представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено, що постановою начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Давиденко Людмилою Іванівною №15 від 26.09.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вказана постанова ухвалена на підставі акту планової перевірки від 15.09.2017 року, яким встановлено порушення позивачем порядку використання коштів Фонду соціального страхування України на загальну суму 5259 грн. 11 коп. та протоколу №б/н від 15.09.2017 року, складеного на ім'я позивача за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-5 КУпАП.

Зокрема, із зазначеного протоколу вбачається, що під час проведення планової перевірки дотримання порядку використання коштів Фонду соціального страхування України, було встановлено порушення Міським відділом освіти військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області вимог ч.2 ст.22, ч.3 ст.30, ч.1 ст.31, ч.2 ст.33, ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.1.8 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року №455 та п.п.3.1, 3.13, 4.5 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, а саме:

-в частині призначення та виплати допомоги з тимчасової непрацездатності за два дні встановлення групи інвалідності МСЕК (листок непрацездатності №111375 з 19.05.2017 року по 25.05.2017 року) - сума 165,68 грн.,

-в частині безпідставної оплати по листках непрацездатності, а саме, без рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення (листок непрацездатності №853603 з 02.08.2016 року по 15.08.2016 року на суму 1961,37 грн.; листок непрацездатності №853657 з 15.08.2016 року по 25.08.2016 року на суму 576,18 грн.),

-в частині заповнення листків непрацездатності з порушенням діючого законодавства (листок непрацездатності №521330 з 07.02.2017 року по 17.02.2017 року на суму 1502,28 грн.; листок непрацездатності №521747 з 22.05.2017 року по 02.06.2017 року на суму 1053,60 грн.).

Таким чином, між сторонами у справі виник спір з приводу правомірності ухвалення начальником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

статтею 19 Конституції України унормовано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 8 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А(ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року встановлено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих її Конституцією або законом.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових i службових осіб, інших суб'єктів при здiйсненнi ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адмiнiстративних справ.

За ч.1 ст.165-5 КУпАП, порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів, - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, у відповідності до п.2 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», допомога з тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Отже, як вбачається з наявних у справі матеріалів та встановлено судом в ході розгляду справи, позивач - ОСОБА_1, є головним бухгалтером міського відділу освіти військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області.

Таким чином, позивач, як головний бухгалтер, згідно посадової інструкції є відповідальною за фінансово-господарську діяльність посадовою особою, у тому числі за дотриманням порядку використання коштів, а отже, є суб'єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-5 КУпАП.

Разом з цим, ч.1 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38 КУпАП України двомісячного строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст.151 КпАП України, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст.175 КпАП України, невиконання обов'язків по вихованню і навчанню дітей - ст.184 КпАП України та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України, у тому числі КУпАП нормативного визначення поняття «триваюче правопорушення» не містить.

Разом з цим, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якої-небудь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним, чином (витяг з листа Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11).

В свою чергу, згідно листа - роз'яснення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.03.2014 року №01-16-548, триваючими визначаються правопорушення, які почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку.

Триваючі правопорушення припиняються або виконанням установлених обов'язків або притягнення винної особи до відповідальності, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладено в строк не пізніше ніж через два місяці з дня його виявлення (з дати складання та підписання акту перевірки).

У зв'язку з наведеним, триваючими слід вважати порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, несвоєчасне або неповне їх повернення, оскільки такі порушення можуть здійснюватись безперервно шляхом невиконання обов'язку, зокрема щодо неповернення (невідшкодування) Фонду сум неправомірних витрат або належних до сплати страхових коштів.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, суд не погоджується з доводами уповноваженого представника відповідача з приводу того, що зазначені в акті планової перевірки від 15.09.2017 року та оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення №15 від 26.09.2017 року порушення є триваючими, адже дію суб'єкта адміністративного правопорушення слід вважати закінченою моментом використання коштів фонду, що мало місце понад два місяці до накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позову та наявності правових підстав для його задоволення шляхом визнання дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - протиправними та скасування постанови начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26.09.2017 року №15.

При цьому, суд зауважує на тому, що закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення належить виключно до дискреційних повноважень відповідача у справі, переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства. В той же час, правовою підставою для цього є відповідне судове рішення про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

У підсумку, відповідно до ч.1 ст.161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір", розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. В свою чергу, за ч.1 ст.87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.94 КАС України, в свою чергу, передбачено, якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Отже, з огляду на наведене, враховуючи той факт, що позивач у справі звільнений від сплати судового збору за законом, тобто, фактично ним витрати на судовий збір не понесені, а також, зважаючи на те, що процесуальним законом не передбачено іншого порядку розподілу судових витрат між сторонами у випадку, коли і відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, і позивач звільнені від сплати судового збору, а рішення ухвалене не на користь суб'єкта владних повноважень, правові підстави для покладення на відповідача вищезгаданих судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст.165-5, ч.4 ст.288, 294 КУпАП, ст.ст.3,6-11,71,ч.1 ст.94,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - протиправними.

Постанову начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Давиденко Людмили Іванівни від 26.09.2017 року №15 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. 00 коп. - скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Дзержинський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя