Справа № 149/1654/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/1654/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес В.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

08 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області, третя особа - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 позивач - ОСОБА_3 звернулась до Хмільницького міскрайонного суду Вінницької області із позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області, третя особа - головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Постановою Хмільницького міскрайонного суду Вінницької області від 14.08.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що відповідно до рішення народного суду Хмільницького району від 01.12.1967 року ОСОБА_5 виділено у власність 39/100 частини від усього будинку № 34 по вул. Кірова в м.Хмільник, що також підтверджується рішенням вказаного суду від 03.08.1967 року.

Відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду від 31.07.2007 року, ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та за ним визнано право власності на 39/100 житлового будинку з прибудовами та надвірними господарськими будівлями, що складаються з : житлового будинку - А, пристройки - А1, тамбура - а1, крильця, сарая - В, уборна - Е, погріба - Г, сарай - Б, погріба - П/Б, бані - Ж, сарая - Д, забору - №1, загальною площею будинку 102,8 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м. та земельну ділянку площею 1410 кв.м., призначену для ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по вул. Кірова в м. Хмільник від 07.04.1997 року виданого ОСОБА_5,та інших матеріалів справи, самочинні побудови, зокрема баня - Ж, сараї - Д, прибудова - А1, тамбур а1, крильцо, були збудовані в 1994 році.

Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по вул. Кірова в м. Хмільник від 15.11.2016 року виданого ОСОБА_3 самочинні побудови, а саме: сарай - М, гараж - П, побудовано в 2003 році.

Відповідно до рішення Хмільницької міської ради від 10.06.1997 року ОСОБА_5, співвласнику будинковолодіння № 36 по вул. Кірова, передано у власність земельну ділянку площею 1410 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно архівного витягу з рішення №42 виконкому Хмільницької міської ради від 29.03.1994 ОСОБА_5 надано дозвіл на капітальний ремонт існуючої веранди згідно плану.

19.04.2016 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ № 342627 від 22.04.2016 року.

23.02.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 було складено акт № 206-пп від 23.02.2017 року та припис за № 60 від 23.02.2017 року про те, що за результатами позапланої перевірки, проведеної по вул. Монастирська, 36, в м. Хмільнику Вінницької області, було встановлено самочинне будівництво прибудови літ "А1" до індивідуального житлового будинку, тамбура літ "а1", сараю літ "Д", а в 2003 році будівництво сараю літ "М" та гаражу літ "П" на земельній ділянці № 36 по вул. Монастирська, в м.Хмільнику (юридичні документи на земельну ділянку відсутні). Зокрема ОСОБА_3 було зобовязано в термін до 23.05.2017 року обєкти самочинного будівництва привести у відповідність до вимог містобудівного законодавства.

Постановою № 72 від 03.03.2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

06.06.2017 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 було складено акт № 652-пп, про те, що ОСОБА_3 не виконала вимоги припису № 60 від 23.02.2017 року щодо приведення у відповідність до вимог містобудівного законодавства самочинно збудованих обєктів: прибудови до житлового будинку, тамбура, сараю та гаражу по вул. Монастирська, 36 в м. Хмільник Вінницької області, чим порушила п.3 ч. 4 ст. 41 ЗУ "Про регулювання, містобудівної діяльності".

Також, 06.06.2017 року ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Як вбачається з постанови № 194 від 13.06.2017 року головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 ОСОБА_4, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року, акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 06.06.2017 року № 652-пп, встановив, що ОСОБА_3 не виконала вимоги припису № 60 від 23.02.2017 року, чим порушила п. 3 ч. 4 ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та наклав стягнення у ви штрафу в розмірі 5100 гривень.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача відсутні ознаки умисної бездіяльності щодо невжиття заходів для виконання припису № 60 від 23.02.2017 року, а відтак оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Положеннями ч. 1 ст. 188-42 КУпАП встановлено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності винесення постанови № 194 від 13.06.2017 року, відповідно до якої позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, на позивача покладався обов'язок з виконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, із вимогою привести об'єкт реконструкції до вимог чинного законодавства у термін до 23.05.2017 року.

Разом з тим, як вбачається з технічного паспорта житловий будинок по вулиці Кірова в м. Хмільнику, виготовлений станом на 07.04.1997 року та технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вулиці Монастирська (Кірова), 36 в м. Хмільнику, виготовлений станом на 15.11.2016 року КП "ВООБТІ", обєкти самочинного будівництва, а саме - прибудова літ "А1" до індивідуального житлового будинку, тамбура літ "а1", сарай літ "Д" були збудовані в 1994 році, а сарай літ "М", гараж літ "П", були збудовані в 2003 році, що повністю спростовує інформацію внесену до припису № 60 від 23.02.2017 року, акту № 652-пп від 06.06.2017 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 06.06.2017 року про те, саме ОСОБА_3 було здійснено самочинне будівництво по вул. Монастирська, 36 в м. Хмільнику.

З наведеного вбачається, що об'єкти самочинного будівництва, які стали підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-41 були збудовані матірю чоловіка позивачки ОСОБА_5 в 1994 році та чоловіком позивачки ОСОБА_6 в 2003 році.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" в редакції яка була чинною на момент видання пропису, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України "Про притягнення забудовника до відповідальності за будівництво, здійснене без дозволу на виконання будівельних робіт, та за експлуатацію об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію" за № 40-17-484 від 30.01.2012 року рішення про притягнення до відповідальності фізичних осіб за правопорушення щодо експлуатації об'єктів після закінчення будівництва не прийнятих в експлуатацію застосовується до об'єктів, які споруджені та експлуатуються з моменту набрання чинності Закону № 4220, тобто з 19.01.2012 року.

З вищевказаного слідує, що ОСОБА_3 не являється особою субєктом правопорушення, оскільки самочинне будівництво позивачем не проводилося, так як було збудовано у 1994 році та у 2003 році відповідно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що припис інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_4 № 60 від 23.02.2017 року у відношенні ОСОБА_3 є протиправним, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення № 194 від 13.06.2017 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8