Справа № 4544/12/2070
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р.Справа № 4544/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017р. по справі № 4544/12/2070

за позовом Державного підприємства "Завод "Електроважмаш"

до Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області , Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство «Завод "Електроважмаш", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби у м. Харкові Харківської області, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби України з ненадання висновку до органу Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування в розмірі 590 839,00 (п'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот тридцять дев'ять) гривень, зменшеного податковим повідомленням-рішенням №/0 від 22.09.2010р. за липень 2010 року.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що податковим органом допущено протиправну бездіяльність, яка виявилась у невиконанні обов'язку щодо підготування та подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з бюджету, а відтак просив позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2012 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства завод "Електроважмаш" (рахунок 0001 в Публічному акціонерному товаристві "ВіЕйБі Банк", м. Харків, МФО 380537) бюджетну заборгованість з бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2010 року у розмірі 590 839,00 (п'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот тридцять дев'ять) гривень. Стягнуто з державного бюджету України на користь Державного підприємства завод "Електроважмаш" (проспект Московський, 299, м. Харків, 61089) судовий збір у розмірі 1073,00 (одна тисяча сімсот три грн. 00 коп.) В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2012 року апеляційну скаргу Державного підприємства завод "Електроважмаш" задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2012р. по справі № 2а-4544/12/2070 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби України з ненадання висновку до органу Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування - скасовано. Провадження в зазначеній частині позовних вимог закрито. Абзац 3 резолютивної частини постанови суду змінено, викладено в наступній редакції: Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства завод "Електроважмаш" (проспект Московський, 299, м.Харків, 61089, ) витрати на оплату судового збору у розмірі 2146,00 грн. ( дві тисячі сто сорок шість грн). В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2012 року по справі №2а-4544/12/2070 залишено без змін. Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2017: здійснено процесуальне правонаступництво та замінено Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби; касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково; касаційну скаргу Державного підприємства завод "Електроважмаш" задоволено частково; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2012 року скасовано; справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року у справі № 4544/12/2070 задоволено адміністративний позов Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної казначейської служби України в особі Управління Державної казначейської служби у м. Харкові Харківської області про визнання протиправною бездіяльності.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав письмові заперечення, в яких вказав, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, СДПІ ВПП у м. Харкові (процесуальним правонаступником якої є Офіс великих платників податків податків ДФС) проведено документальну невиїзну перевірку Державного підприємства заводу «Електроважмаш» з питань достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2010 р., за результатами якої складено акт перевірки № 3457/40-028/00213121 від 17.09.2010 року.

За результатами перевірки відповідачем встановлено порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 590839,00 грн. за липень 2010 р.

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2010 року, яким Державному підприємству заводу "Електроважмаш" зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 590839,00 грн. за липень 2010р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2011 року у справі № 2а- 12313/10/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2011 року, позов Державного підприємства завод «Електроважмаш» задоволено, оскаржуване податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2012 року по справі №2-а-4544/12/2070 позов Державного підприємства завод «Електроважмаш" задоволено в частині сплати бюджетної заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2010 року у розмірі 590839,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2012 року апеляційну скаргу було задоволено частково, постанову суду першої інстанції залишено без змін в частині сплати бюджетної заборгованості.

Також, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 року по справі № 820/20393/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 року, адміністративний позов Державного підприємства завод Электроважмаш до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів та Головного управління державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області про стягнення суми задоволено. Стягнуто з державного бюджету України на користь Державного підприємства завод Электроважмаш 172327 грн. 06 коп. пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості з ПДВ за липень 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом встановлено, що 15.03.2012 року ДП "Завод «Електроважмаш» звернувся до СДПІ ВПП у м. Харкові із заявою за вих. №248-182 від 15.03.2012 року про надання висновку щодо здійснення бюджетного відшкодування.

Оскільки відповіді на вказану заяву податковий орган не надав у законодавчо встановлений термін, то позивач вважає, що податковим органом допущено протиправну бездіяльність.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність , яка пов'язана з невиконанням останніми дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на останнього обов'язків, що призвело до негативного впливу на реалізацію прав, свобод та інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно з п.17 ст. 200 Податкового кодексу України, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (п. 200.13 ст. 200 ПК).

Пунктом 200.18 статті 200 Податкового Кодексу України передбачено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку; автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 Податкового Кодексу України контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

За змістом пункту 200.18.2 пункту 200.18 статті 200 Податкового Кодексу України орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, на податковий орган покладено обовязок щодо подання до відповідного органу казначейської служби висновку із зазначення зазначенням суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету позивачу протягом п'яти робочих днів після закінчення перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що відповідачем не надано доказів своєчасного надання до органів казначейства відповідного висновку про бюджетне відшкодування, як того вимагають приписи ст. 200 Податкового кодексу України, з урахуванням того, що з моменту набуття законної сили (01.04.2011 року) ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2011 року якою скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2011 року та визнано за позивачем право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2010 року на суму 590839,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що про наявність протиправної бездіяльності Офісу великих платників податків ДФС з ненадання висновку до органу Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування в розмірі 590 839,00 грн., зменшеного податковим повідомленням-рішенням №/0 від 22.09.2010р. за липень 2010 року, яке було скасоване судовим рішенням, що набрало законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, обраний спосіб захисту прав платника податків шляхом визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків щодо неподання до Державної казначейської служби України у законодавчо встановлені терміни висновку про суми відшкодування ПДВ має бути таким, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів субєкта господарювання від порушень з боку податкового органу, забезпечував його виконання та унеможливлював би необхідність наступних звернень до суду.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постановах від 15.09.2015 року № 21-881а15-2 та від 02.12.2015 року № 21-2650а15-2, а також з правовою позицією, яка висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 30.03.2017 року по справі № К/800/20761/16.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є визнання протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з ненадання висновку до органу Державного казначейства України щодо здійснення бюджетного відшкодування в розмірі 590 839,00 (п'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот тридцять дев'ять) гривень, зменшеного податковим повідомленням-рішенням №/0 від 22.09.2010р. за липень 2010 року

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року у справі № 4544/12/2070 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2017р. по справі № 4544/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017 р.