Справа № 639/2222/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 р.Справа № 639/2222/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Любчич Л.В. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2017р. по справі № 639/2222/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дії щодо обчислення розміру та виплати пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення розміру та виплати ОСОБА_2 пенсії за вислугу років з грошового забезпечення без урахування суми доплат за службу в нічний час та у святкові дні, премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за вислугу років в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені суми доплат за службу в нічний час та у святкові дні, премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації з 07.04. 2016 року .

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ГУПФУ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що, приймаючи зазначену постанову, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник ГУПФУ в Харківській області в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, а також заперечення на апеляційну скаргу та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційних скарг відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Враховуючи, що відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даних апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

20.03.2017р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про врахування при обчисленні розміру його пенсії - суми доплат за службу з нічний час та у світкові дні, премії, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення зі служби.

Листом від 28.03.2017 року за вих. № 546/Б-14, відповідач відмовив йому в задоволені його заяви з посиланням на рішення Конституційного суду України №4-рп/2015 від 13.05.2015 року, згідно якого «в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним».

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, керуючись висновками Верховного ОСОБА_1 України, виходив із того, що доплата з службу в нічний час та у святкові дні, премія , грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положеннями ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 7.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно пп. 2 та п. 5 Постанови № 1294 також передбачено преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення та надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464- VI, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

У статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок) або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним ОСОБА_1 України в постанові від 16.09.2014 у справі № 21-314а14.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до ГУ ПФУ в Харківській області разом із заявою від 20.03.2017р. про обчислення пенсії надано довідку від 17.03.2017 року №559/43/40/5-2017 про розмір грошового забезпечення, в якій вказані серед інших такі види грошового забезпечення, як доплата за службу з нічний час та у світкові дні, премії, матеріальна допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексація, які він отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення зі служби.

Відповідно до довідки від 17.03.2017 року за № 559/43/40/5-2017, на всі види грошового забезпечення (доплата за службу в нічний час, святкові дні, індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, премія) нараховано та утримано Єдиний соціальний внесок.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ці спірні суми виплат не включено до розрахунку пенсії позивача (довідка №48/5-6/Ф від 29.01.2015р.-а.с.47).

Отже в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування сум зазначених виплат (доплата за службу в нічний час, святкові дні, індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, премія) при обчисленні пенсії позивачу.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного ОСОБА_1 України, викладеною в постанові від 10.03.2015 у справі №21-70а15.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянтів в частині включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, виключно додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, в той час як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовими виплатами та включення таких спірних виплат для обчислення пенсії суперечить ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, враховуюче те, що в силу вимог ст. ст. 161, 244-2 КАС України судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, враховано висновки Верховного ОСОБА_1 України, викладені в постанові від 10.03.2015 у справі №21-70а15 та у постанові від 20.10.2015 по справі №21-2942а15, в яких зазначено, що спірні виплати, в тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода, за умови якщо з них сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія призначена відповідно до ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно вказаних правових позицій Верховного ОСОБА_1 України до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, включаються всі види грошового забезпечення, незалежно від того мають такі виплати систематичний або тимчасовий характер, залежать чи не залежать від певних обставин, їх розміри та виплата є чи не є фіксованим та щомісячними. Головною умовою для включення до розрахунку пенсії є сплата з цих видів грошового забезпечення соціальних внесків.

Таким чином, оскільки зі спірних виплат, які позивач отримував перед виходом на пенсію, було нараховано та сплачено соціальні внески, відмова ГУПФУ в Харківській області у включенні таких виплат до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія позивача, та проведенням у звязку із цим перерахунком пенсії, є протиправною.

За наслідками зіставлення характеру спірних правовідносин та правових ситуацій, на підставі яких була сформульована вказана вище правова позиція Верховного ОСОБА_1 України та змісту спірних правовідносин у справі, що розглядається, колегією суддів не встановлено достатніх та належних мотивів, що дають право відступити від правової позиції, викладеної у вказаних рішеннях Верховного ОСОБА_1 України.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта - ГУПФУ в Харківській області, на рішення Конституційного ОСОБА_1 України від 13.05.2015 у справі №1-9/2015, враховуючи те, що вищезазначені правові позиції Верховного ОСОБА_1 України не суперечать рішенню Конституційного суду України від 13.05.2015 у справі №1-9/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки рішення Конституційного ОСОБА_1 України стосується порядку перерахунку пенсій у зв'язку з встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення чинного законодавства та правові висновки Верховного ОСОБА_1 України, колегія суддів погоджується із висновком суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2017р. по справі № 639/2222/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 13.11.2017 р.