Справа № 242/3463/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Капітонов В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року справа № 242/3463/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2017 р. у справі № 242/3463/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, зобовязання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2О.) звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач, Селидовське ОУПФУ) з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 1470 від 20.07.2017 року про відмову в призначенні пенсії відповідно до частини 1 статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязання відповідача зарахувати до стажу на підземних гірничих роботах по видобутку вугілля періоди роботи позивача з 19 лютого 1998 року по 31 липня 1998 року на ПП «Рудник», з 17 березня 2005 року по 01 червня 2005 року в ТОВ «Донпромбізнес»; з 02 квітня 2013 року по 18 квітня 2013 року в ПАТ «ШУ «Покровське», та призначити пенсію позивачу з 06 липня 2017 року відповідно до статті 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати відповідача подати звіт про виконання рішення суду (арк. справи 1-3).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2017 року адміністративний позов задоволений частково, визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача № 1470 від 20 липня 2017року про відмову позивачу у призначенні пенсії, зобовязано повторно розглянути заяву позивача від 06 липня 2017 року про призначення пенсії відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зарахувати до пільгового стажу періоди його роботи: з 19 лютого 1998 року по 31 липня 1998 року на ПП « Рудник»; з 17 березня 2005 року по 01 червня 2005 року в ТОВ «Донпромбізнес»; з 02 квітня 2013 року по 18 квітня 2013 року в ПАТ «ШУ «Покровське»; зобовязано відповідача як суб'єкта владних повноважень, подати протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено (арк. справи 34-36).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої вказав, що не має підстав для зарахування до пільгового стажу позивачу спірний стаж його роботи на підприємствах, оскільки позивачем не надані відповідачу довідки про підтвердження наявного пільгового стажу за спірний період, при цьому робота на посаді стажера майстра гірничого підземного не передбачена списками № 1, 2 професій, які дають позивачу право на пенсію на пільгових умовах. Крім цього апелянт посилався на відсутності наказу про проведення атестації робочих місць у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням чого апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 39-41).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, тому на підставі статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, звернення позивача до суду обмовлено відмовою відповідача рішенням № 1470 від 20 липня 2017 року в призначенні пенсії за віком через те, що він не має необхідних 25 років пільгового стажу роботи, зокрема у звязку з неврахуванням періодів роботи: з 19 лютого 1998 року по 31 липня 1998 року на ПП «Рудник» та з 17 березня 2005 року по 01 червня 2005 року в ТОВ «Донпромбізнес» у звязку з ненаданням довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля (арк. справи 6).

Крім того, як вбачається з розрахунку стажу позивача, до пільгового стажу його роботи не включений період роботи з 02 квітня 2013 року по 18 квітня 2013 року в ПАТ «ШУ «Покровське» (арк. справи 7).

З огляду на що спірним питанням даної справи є правомірність відмови позивачем у призначенні позивачу пільгової пенсії без врахування спірного стажу роботи, та наявність підстав для призначення позивачу пільгової пенсії.

Колегія суддів з приводу спірного питання зазначає, що відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року передбачений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону. Так, згідно вказаної норми особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва, - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Тобто розповсюдження даної постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з трудової книжки позивача ОСОБА_3 БТ-ІІ № 7194112 позивач у період з 19 лютого 1998 року по 31 липня 1998 року працював на ПП «Рудник» в якості гірничого робітника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 17 березня 2005 року по 01 червня 2005 року в ТОВ «Донпромбізнес» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 05 жовтня 2005 року прийнятий до ПАТ «ШУ «Покровське» прохідником підземним із повним робочим днем в шахті (арк. справи 12, 18). Тобто трудова книжка позивача та пільгова довідка містять дані про повний робочий день роботи позивача на підприємствах у спірний період.

Крім цього позивачем надані суду першої інстанції відповідні довідки про підтвердження трудового стажу (арк. справи 20, 21).

До того ж, як вказувалось судом вище, та вбачається з розрахунку стажу позивача, до пільгового стажу його роботи не включений період роботи з 02 квітня 2013 року по 18 квітня 2013 року в ПАТ «ШУ «Покровське» (арк. справи 7), а в матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу, якими підтверджено сплату страхових внесків за цей період та за періоди, що наведені вище, як особі, яка працювала на пільгових посадах.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність встановлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстав для відмови в призначенні пенсії позивачу, тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а з огляду на те, що призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органів пенсійного фонду, суд першої інстанції правомірно зобовязав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням не підтвердженого пільгового стажу, оскільки позивач виконав усі дії, що залежали від нього для підтвердження стажу роботи на вказаних вище підприємствах.

При цьому суд апеляційної інстанції щодо порядку стягнення сплаченого позивачем при поданні адміністративного позову судового збору зазначає наступне.

Пленумом ВАСУ від 23 січня 2015 року № 2 встановлено, що у разі звільнення відповідача від сплати судового збору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги з урахуванням попередньої сплати 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету (ч. 1 ст. 94 КАС України).

З огляду на викладене, у звязку з тим, що впротеріч вищевикладеним вимогам суд першої інстанції в резолютивній частині постанови стягнув витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, а ні з Державного бюджету України, тобто з субєкта владних повноважень, якого звільнено від сплати судового збору, шостий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 201 КАС України підлягає зміні, шляхом заміни словосполучення «за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області» на «з Державного бюджету України».

Враховуючи викладене, у звязку з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права в частині стягнення судових витрат, керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2017 р. у справі № 242/3463/17 - задовольнити частково.

Змінити шостий абзац резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2017 року у справі № 242/3463/17, шляхом заміни словосполучення «за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області» на «з Державного бюджету України».

В іншій частині постанову Селидівського міського суду Донецької області від 26 вересня 2017 р. у справі № 242/3463/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_4

ОСОБА_5