Справа № 761/12709/17
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/378/2017
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Калініченко Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
В квітні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача Командування Сухопутних військ Збройних Сил України військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22 вересня 2010р. №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22 вересня 2010р. №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», з урахуванням раніше виплачених сум.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він проходив службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України на посаді начальника групи технічного забезпечення розвідувального штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України. Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 10 серпня 2016р. № 349, був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Після звільнення йому встановлено та виплачено одноразову грошову допомогу по звільненню, відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992р. №393 за 23 календарних роки. На думку позивача, вказана вихідна допомога була виплачена без врахування додаткової щомісячної грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22 вересня 2010р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
На його заяву щодо проведення перерахунку та виплати грошової допомоги при звільненні з урахуванням додаткової щомісячної винагороди, відповідачем було надано відмову, а тому, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. з підстав зазначених в позові, просив суд адміністративний позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, так як одноразова грошова винагорода, передбачена постановою КМУ до грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога при звільненні за кожний календарний рік при звільненні не враховується.
Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивач є військовим пенсіонером, знаходиться на обліку в Шевченківському РВК м. Києва з 29 жовтня 2016р.
Листами Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 30 березня 2017р. повідомлено позивачу про відсутність підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 22 вересня 2016р. № 889, у склад грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога у разі звільнення.
Постановою КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» України від 07 листопада 2007р. № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Пунктом 1 постанови КМУ № 889 від 22 вересня 2010р. встановлено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 зазначеної постанови).
Згідно з п.п. 2.3 п. 2 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010р. № 595 (зареєстровано в МЮ України 29 листопада 2010р. за № 1194/18489), виданим на виконання постанови № 889 (далі по тексту - Інструкція, наказ № 595 відповідно), у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин, щомісячна додаткова грошова винагорода для військовослужбовців, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах, в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище, - 20 % місячного грошового забезпечення.
Пунктами 5 та 8 Інструкції передбачено, що винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням. Грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У п. 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.
Відповідно до положень п. 10 Інструкції командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
У первинній редакції Інструкція передбачала, що підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату винагороди є витяги з вахтових журналів, засвідчені командиром або старшим помічником командира корабля (судна) і скріплені гербовою печаткою корабля (судна). У витягах зазначаються номер і дата наказу про зарахування корабля (судна) в кампанію, а також дні плавання на кораблі (судні) за межами зовнішнього рейду (абзаци другий, третій пункту 5 Інструкції в редакції від 15 листопада 2010р.).
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМУ № 889 від 22 вересня 2010р. та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч.3 ст. 2 КАС України ).
Оскільки, встановлено, що відповідач не мав правових підстав для здійснення нарахування грошової допомоги при звільненні з урахуванням додаткової щомісячної винагороди, відповідно до вимог позивача, а тому відповідач правомірно відмовив у проведенні такого перерахунку.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та необґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-72, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України; ст. ст. 3, 19, 22, 58 Конституції України; ст. ст. 9, 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд, -
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.
У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.
Суддя: