Справа № 820/3988/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 р. № 820/3988/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Безверхої Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа: Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 01 вересня 2017 року у проведенні професійної орієнтації ОСОБА_3, що полягає у комплексі взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу мого професійного самовизначення та реалізацію його здатності до праці, виявлення його здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 01 вересня 2017 року у здійсненні професійного інформування, що повинне було полягати у наданні ОСОБА_3 відомостей про трудову діяльність та її роль у його професійному самовизначенні, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що мало сприяти ОСОБА_3 у формуванні професійних інтересів, намірів та мотивації щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 01 вересня 2017 року у проведенні професійного консультування, яке повинно було спрямовуватися на оптимізацію професійного самовизначення ОСОБА_3 на основі виявлення його індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці;

- визнати незаконною бездіяльність Харківського міського центру зайнятості під час прийому 01 вересня 2017 року у не в проведенні зі ОСОБА_3 відбору, що полягає у встановленні його відповідності вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що під час здійснення чергового прийому 01.09.2017 року він намагався отримати соціальні послуги, що виражалися у підборі підходящої роботи, а в разі її відсутності - у наданні послуг з профорієнтації. Однак, фахівцем Харківського міського центру зайнятості, під час здійснення прийому позивача було звужено свої функції та обов'язки, чим в порушення ст. 32, 33 Закону України "Про зайнятість населення" обмежено позивача в праві на отримання вказаних соціальних послуг в належному об'ємі. Така бездіяльність відповідача є протиправною та порушує права позивача.

Представник відповідача у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що під час здійснення прийому ОСОБА_3 у Харківському міському центрі зайнятості 01.09.2017 було здійснено пошук наступних вакансій: «викладач соціальних дисциплін», «соціолог», «асистент викладача соціологи», «діловод», «документознавець», «архівіст», однак вакансії були відсутні. На прийомі ОСОБА_3 також повернув направлення на працевлаштування до Територіального центру надання соціальних послуг Холодногорського району на вакансію «соціальний робітник» і повідомив провідному фахівцю з працевлаштування Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_4, що він пройшов медичний огляд (форма 0860) для подальшого навчання за професією «Кравець». Представником відповідача повідомлено, що позивачу неодноразово пропонувалось відвідати спеціаліста з профорієнтації, а про систематичне отримання позивачем профорієнтаційних та консультаційних послуг у відповідача свідчить персональна картка останнього. Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, має диплом спеціаліста ХНУ ім. В.Н. Каразіна зі спеціальності "Соціологія" та здобув кваліфікацію соціолога, викладача соціологічних дисциплін, а також диплом бакалавра ХНУВС за напрямом підготовки "Право".

Судом встановлено, що ОСОБА_3 27.09.2016 р. звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий, що шукає роботу з відкриттям персональної картки НОМЕР_1.

На підставі поданої позивачем заяви від 27.09.2016 р., наказом директора від 27.09.2016 р. №НТ169027 ОСОБА_3 наданий статус безробітного з 27.09.2016 р. відповідно до п.п. 2, 4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" та п.п 2.7, 2.9 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, призначена виплата допомоги по безробіттю з 04.10.2016 р. по 28.09.2017 р. у розмірі, встановленому законодавством.

Відповідно до довідки КЗОЗ Харківська міська поліклініка № 20 від 30.01.2015 № 256 вбачається, що за висновком ВКК по роду хвороби ОСОБА_3, останньому не рекомендується праця, пов'язана з підійманням вантажу більш ніж 5 кг, тривалим прибуванням на ногах, переохолодженням, психоемоційним навантаженням.

Під час судового розгляду справи з наявних в матеріалах справи доказів та наданих представником позивача пояснень встановлено, що під час прийому 01.09.2017 року ОСОБА_3 намагався отримати соціальні послуги, що виражалися у підборі підходящої роботи.

Представником позивача у наданих поясненнях вказано, що під час прийому позивача 01.09.2017 року фахівець Харківського міського центру зайнятості свої функції та обов'язки обмежив до рівня переглядання та опрацювання непідходящих для нього вакансій.

Також, позивачем в адміністративному позові вказано, що відповідач, здійснюючи прийом 01.09.2017, не застосував до нього положень статей 32, 33 Закону України «Про зайнятість населення» та не здійснив комплексу взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних, педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці, виявлення здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності, не надав відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що мало б сприяти у формуванні професійних інтересів, намірів та мотивації щодо обрання бо зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи, не проводив професійного консультування, а також не проводив професійного відбору. При цьому, відповідач під час прийому не виконав «План заходів щодо реалізації положень Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні», затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1044-р, відповідно до п. 1.8. Розділу І якого Міністерство соціальної політики України було визначено відповідальним за виконання змісту заходу спрямованого на подолання безробіття, строк виконання якого визначений на 2016 - 2017 року.

Отже, як вказано позивачем в адміністративному позові та представником позивача в ході розгляду справи, під час здійснення прийому 01.09.2017 року відповідач ухилився від надання ОСОБА_3 соціальних послуг на випадок безробіття у повному обсязі, чим порушив його права.

Судовим розглядом встановлено, що під час прийому 01.09.2017 року провідним фахівцем з працевлаштування Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 було здійснено пошук таких вакансій як: «викладач соціальних дисциплін», «соціолог», «асистент викладача соціології», «діловод», «документознавець», «архівіст», однак вказані вакансії були відсутні.

З наданих представником відповідача пояснень встановлено, що на прийомі 01.09.2017 року ОСОБА_3 повернув направлення на працевлаштування до Територіального центру надання соціальних послуг Холодногорського району за вакансією «соціальний робітник» з відміткою роботодавця «направлена інша особа на медогляд».

Судом з наданих представником відповідача пояснень встановлено, що провідним фахівцем відповідача під час здійснення прийому з метою з'ясування та уточнення здійсненого запису у направленні в телефонному режимі з'ясовано, що до роботодавця на дві години раніше прибув інший безробітний, який і був направлений на медогляд для працевлаштування, про з'ясування вказаних обставин здійснено запис у додатку до персональної картки позивача.

Також, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії додатку до персональної картки позивача та не спростовано сторонами, під час прийому 01.09.2017 року ОСОБА_3 повідомив провідному фахівцю з працевлаштування Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_4, що він пройшов медичний огляд за формою 0860 для подальшого навчання за професією «Кравець».

Однак, як повідомлено представником відповідача під час судового розгляду справи на паперовому носії ОСОБА_3 не було надано відповідачу медичної довідки за формою 0860.

Суд зазначає, що згідно ст.43 Конституції України, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа; працевлаштування - комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

За приписами ч.1 ст. 5 Закону України "Про зайнятість населення" держава гарантує у сфері зайнятості безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку.

При цьому, відповідно ч.1 ст. 9 Закону України "Про зайнятість населення" громадяни, які звернулися до державної служби зайнятості як особи, що шукають роботу, мають право на безплатну професійну орієнтацію, консультацію, підготовку, перепідготовку, одержання відповідної інформації з метою вибору виду діяльності, професії, місця роботи, режиму праці.

За приписами ч.2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ч. 2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні зобов'язані: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до п.3 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики.

Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Відповідно до ст. 46 Закону, підходящою роботою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість робот за професією (спеціальністю), кваліфікація досвід, тривалість безробіття, а такої потреба ринку праці.

Згідно до п. 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 берези 2013 року № 198 (далі Порядок № 198), для осіб, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців, підходящою є робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за попередньо здобутими професіям (спеціальностями) може бути підходящою за умови підвищення кваліфікації за направленням центру зайнятості з урахуванням потреби ринку праці.

Суд зазначає, що положеннями п.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що одним з видів соціальних послуг є пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Судовим розглядом було встановлено, що під час здійснення чергового прийому позивача відповідачем в розумінні норм та приписів чинного законодавства вчинено дії направлені на сприяння працевлаштуванню та пошук підходящої для ОСОБА_3 вакансії, а саме «викладач соціальних дисциплін», «соціолог», «асистент викладача соціологи», «діловод», «документознавець», «архівіст», але такі вакансії були відсутні.

Відповідно до п.28 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» №198 від 20.03.2013, зареєстровані безробітні зобов'язані відвідувати з метою пошуку підходящої роботи та отримання інших соціальних послуг центр зайнятості у якому він зареєстрований.

При цьому, як встановлено судовим розглядом з професій, які б відповідали медичній довідці № 265 від 30.01.2015 КЗОЗ "Харківська міська поліклініка № 20" та висновкам лікарської - кваліфікаційної комісії, якою позивачу рекомендована праця, не пов'язана з підняттям вантажу більш 5 кг, психоемоційними перевантаженнями, тривалим перебуванням на ногах та переохолодженням, вакантних посад роботодавцями не було заявлено.

В той же час, як повідомлено сторонами в ході розгляду справи ОСОБА_3 під час прийому було повернуто на працевлаштування до Територіального центру надання соціальних послуг Холодногорського району за вакансією «соціальний робітник» з відміткою роботодавця «направлена інша особа на медогляд».

Суд також зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Отже, з врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин слід дійти висновку, що позивачем під час прийому 01.09.2017 було отримано соціальні послуги від Харківського міського центру зайнятості.

В адміністративному позові позивачем вказано, що бездіяльність відповідача під час здійснення прийому 01.09.2017 року полягає в ігноруванні та порушенні приписів ст. 32, 33 Закону України "Про зайнятість населення".

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про зайнятість населення", кожен має право на професійну орієнтацію, яке забезпечується шляхом надання комплексу профорієнтаційних послуг з вибору або зміни професії, виду діяльності та інших профорієнтаційних послуг.

Згідно зі ст. 32 цього Закону, професійна орієнтація населення - комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності. Професійна орієнтація населення здійснюється навчальними закладами, закладами охорони здоров'я, реабілітаційними установами, медико-соціальними експертними комісіями, територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центрами професійної орієнтації населення, молодіжними центрами праці, військкоматами, установами виконання покарань, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що надають послуги з професійної орієнтації.

Статтею 33 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: 1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; 2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; 3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад. Порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

Під час судового розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що ОСОБА_3 пропонувалось відвідати спеціаліста з профорієнтації та останнім систематично отримуються профорієнтаційні та консультаційні послуги.

З наявної в матеріалах справи копії персональної картки позивача вбачається, що під час чергового відвідування, яке відбулося 11.08.2017 року, ОСОБА_3 надано професійно-консультаційні послуги у формі індивідуальної консультації, за результатами якої під час прийому встановлено, що позивач проходить медичний огляд за формою 0860, а також за проханням ОСОБА_3 було надано зразок типового договору з особою та Харківським міським центром зайнятості на проходження професійного навчання, ознайомлено з порядком навчання, строками та умовами навчання за професією "Кравець" на базі Харківського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості.

Також, ОСОБА_3 30.08.2017 року у Харківському міському центрі зайнятості отримано послуги з професійного навчання, про що останнім проставлено особистий підпис у персональній картці. За результатами отримання вказаної послуги позивача було проінформовано про початок навчання за професією "Кравець". Також вказано, що в Харківському центрі професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості навчання за вказаною професією розпочнеться 11.09.2017 року. При цьому, ОСОБА_3 було рекомендовано надати медичну довідку форми 0860 до центру зайнятості до 08.09.2017 року для зарахування до групи навчання.

Як вже було встановлено судом, під час здійснення відповідачем прийому 01.09.2017 року ОСОБА_3 медичну довідку форма 0860 надано не було.

З врахуванням вищевикладеного, слід дійти висновку, що відповідачем вчинено відповідні дії щодо встановлення професій, робота за якими є підходящою позивачу за станом здоров'я, освітою, тощо.

Отже з врахуванням встановленого, суд приходить до висновку про відсутність в даному випадку протиправної бездіяльності Харківського міського центру зайнятості, на яку посилається позивач в адміністративному позові.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При зазначених обставинах, суд вважає позовні ОСОБА_3 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа - Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною бездіяльності такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа: Міністерство соціальної політики України, про визнання незаконною бездіяльності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2017 року.

Суддя Мельников Р.В.