Справа № 607/7702/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2017 Справа №607/7702/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції в м. Тернополі ДПП

про: про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 085498 від 27.03.2017 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17 березня 2017 року заступником командира роти №3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі ДПП була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 085498, та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови 17 березня 2017 року о 00 год. 17 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen T5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Протасевича в м. Тернополі, в якому на задніх габаритних вогнях нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив вимоги п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії таким чином порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, з невідомих суду на те причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Тому заслухавши думку учасників судового засідання, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов у відсутності ОСОБА_2, однак за участю його представника.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4 позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки він 17 березня 2017 року о 00 год. 17 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen T5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Протасевича в м. Тернополі, в якому на задніх габаритних вогнях нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив вимоги п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії таким чином порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а тому інспектором правомірно винесено постанову якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 425 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 085498, громадянин ОСОБА_2 17 березня 2017 року о 00 год. 17 хв. громадянин ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen T5», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Протасевича в м. Тернополі, в якому на задніх габаритних вогнях нанесено тонування, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання, чим порушив вимоги п. 31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії таким чином порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно вказаної постанови серії ДР № 085498 17 березня 2017 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно вимог п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.31.4 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, серед іншого відповідно п.31.4.3 «ґ» на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Так, частиною 1 статтею 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Крім того у п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором патрульної поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього, а також не представлено доказів вчинення останнім адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, полягає у керуванні водіями транспортними засобами, що мають несправності, зокрема, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби); обєктивна сторона ч.1 ст.126 КУпАП - це формальний склад керування транспортними засобами особами, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, обов'язковими ознаками об'єктивної сторони правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_2 є наявність діяння, тобто, саме факт керування транспортним засобом водієм, чого субєктом владних повноважень в даному випадку не доведено, що також викладено у постанові Апеляційого суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Виходячи з наведеного можна стерджувати, що працівник поліції безпідставно виніс постанову при цьому без дотримання вимог ст.280 КУпАП, а саме: ним не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставин, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об'єктивно досліджені та враховані обставини, які мають значення для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, атому її слід скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 121, 126, 251, 280, 288, 289 КУпАП, Постановою ПленумуВерховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №085498 від 27 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_6