Справа № 821/1335/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1335/17
09 год. 36 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

суддів: Бездрабко О.І., Кисильової О.Й.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Оперчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (відповідач), в якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) просить визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017, поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017, поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесенні комісією спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими, оскільки не містять в собі чіткої підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, в рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких документів не вистачає для прийняття належного рішення, комісією не були досліджені умови та наслідки поставок пшениці 3 та 5 класу врожаю 2017 року, контрагенту позивача ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" на підставі договору № ПП-764/01/17-01 від 27.06.2017, що є наслідком необ'єктивного та неповного дослідження податкових накладних та відповідно винесення незаконних рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Державна фіскальна служба України (відповідач) проти позову заперечує, мотивуючи тим, що подані ФОП ОСОБА_3 податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних мали в собі ступень ризику, що визначено пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", позивачу було запропоновано здійснити розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати пояснення та/або копії документів", що було викладено в направлених ФОП ОСОБА_3 квитанціях від 04.07.2017 №1, від 17.07.2017 № 1 через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.13.13". У зв'язку з чим, контролюючим органом на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України було зупинено реєстрацію податкових накладних. Відповідач вважає рішення від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017 законними.

В судовому засіданні представник відповідача в задоволенні позову просить суд відмовити за необґрунтованістю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.05.2007 ОСОБА_3 зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець і здійснює діяльність з оптової торгівлі зерном та кормами (код КВЕД - 46.21, ДК 016-2010 - 46.21.1).

Згідно договору поставки № ПП-764/01/17-01 від 27.06.2017, укладеного між ФОП ОСОБА_3 (постачальник) і ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" (покупець), ФОП ОСОБА_3 зобов'язувався поставити і передати у власність покупцю товар - пшеницю 3 класу, 5 класу українського походження, урожаю 2017 року.

На підставі зазначеного договору було здійснено наступні поставки товару:

- 28.06.2017 у кількості 79,520 тн на суму 345 912,00 грн., в тому числі ПДВ - 57 652,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000021 від 28.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000026 від 28.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару;

- 29.06.2017 у кількості 241,120 тн на суму 1 121 208 грн., в тому числі ПДВ - 186 868,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000022 від 29.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000027 від 29.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару;

- 30.06.2017 у кількості 26,460 тн на суму 123039 грн., в тому числі ПДВ - 20 506,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000024 від 30.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000029 від 30.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару.

Закупка поставленої сільгосппродукції була здійснена фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 у ТОВ "Агроюг и К" на підставі договору купівлі-продажу №13/06 від 26.06.2017, а останнім в свою чергу - у сільгоспвиробників СТОВ "Аграрник", фермерського господарство "Киян".

У відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України по здійсненим операціям з постачання товару було складено податкові накладні: № 4 від 28.06.2017 року; № 6 від 29.06.2017 року; №11 від 30.06.2017 року, які були направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій від Державної фіскальної служби України від 04.07.17, 17.07.2017 року податкові накладні доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України, але їх реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ. В квитанціях зазначено, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом б Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001". Також, даними квитанціями запропоновано ФОП ОСОБА_3 надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ на адресу податкового органу від ФОП ОСОБА_3 26.06.2017 № 5, 21.07.2017 за № 4, від 26.07.2017 № 4, 27.07.2017 за № 8, були направлені письмові пояснення та копії документів щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено. Зокрема, надано пояснення щодо того, що ФОП ОСОБА_3 має КВЕД 46.21 оптова торгівля зерном та кормами, в штаті працює 5 осіб, на балансі чотири авто марки КАМАЗ. Закупку пшениці 5-го класу здійснив у ТОВ "Агроюг і К" на підставі договору № 13/06 від 26.06.2017, продаж пшениці здійснив на адресу ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" на підставі договору № 764/01/17 від 27.06.2017. В повідомленні по ПН № 4 від 28.06.2017 позивач також зазначив, що закупка товарів підтверджена видатковою накладною № 27-06 від 27.06.2017, ТТН 0093,0092,0094 від 27.06.2017, оплата в безготівковій формі. Продаж пшениці підтверджується видатковою накладною № 21 від 28.06.2017, довіреністю № 287 від 27.06.17, оплата не здійснювалась, так як в договорі зазначено, що оплата здійснюється при отриманні зареєстрованої податкової накладної, транспортування товару за рахунок ТОВ "Агроюг і К". В повідомленні до ПН № 6 від 29.06.2017 позивач також зазначив про те, що закупка товару підтверджена видатковою накладною № 29-06 від 29.06.2017, ТТН, оплатою в безготівковій формі, а продаж товару підтверджено видатковою накладною № 22 від 29.06.2017 , ТТН, довіреністю № 237 від 27.06.2017, оплатою товару в безготівковій формі. В повідомленні до ПН № 11 від 30.06.2017 позивач зокрема зазначив, що закупівля пшениці 3-го класу підтверджено видатковою накладною № 30-06-2 від 30.06.2017, ТТН №0088, оплатою в безготівковій формі 18.07.2017, а продаж пшениці підтверджено видатковою накладною № 24 від 30.06.2017, ТТН № 0088, довіреністю, оплата за проданий товар не відбулась, так як не була зареєстрована ПН № 11 від 30.06.2017.

Рішеннями комісії Державної фіскальної служби України від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкових накладних №4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.17 і №11 від 30.06.2017.

Вважаючи рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації ПН необґрунтованими, ФОП ОСОБА_3 направив скарги до Державної фіскальної служби України. Рішеннями комісії з питань розгляду скарг від 18.08.2017 року скарги ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову в реєстрації без змін.

ФОП ОСОБА_3 вважає рішення комісії Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, необґрунтованими і безпідставними, тому звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить із наступного.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку ФОП ОСОБА_3 були надіслані квитанції № 1 від 04.07.2017 (у кількості 2 штук) та № 1 від 17.07.2017.

Зі змісту даних квитанцій по податкових накладних видно, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 №567.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у квитанціях № 1 від 04.07.2017 (у кількості 2 штук) та № 1 від 17.07.2017 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що фіскальним органом у квитанціях вказується лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Зокрема, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанціях № 1 від 04.07.2017 (у кількості 3 штук) та № 1 від 17.07.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567. Визначення фіскальним органом у даних квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідачем у квитанціях по податкових накладних від 28.06.2017 № 4, від 29.06.2017 № 6 та від 30.06.2017 № 11 вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до пункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу. Конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику), не зазначено.

Разом з тим, суд приймає до уваги надання позивачем документів, які зазначені п.1 Вичерпного переліку документів, затвердженому наказом № 567, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв. Цей факт не був спростований і відповідачем.

Щодо формулювання фіскальним органом у квитанціях вимоги надання "та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення також являється нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків. Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки". Критерії оцінки ступеня ризиків , затверджені наказом №567, також містять пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Таким чином, враховуючи позицію фіскального органу щодо необхідності надання платником податків переліку документів та/або Таблиці даних, йому необхідно чітко зазначати, що пункт 4 відноситься до Критеріїв оцінки ризиків Наказу №567.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем були надані Херсонській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області копії документів та пояснення до господарської операції з поставки ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" пшениці 3 та 5 класу українського походження, урожаю 2017 року та податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017 для направлення для Комісії ДФС України.

Дані документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Однак, 03.08.2017 Комісія Державної фіскальної служби України прийняла рішення № 35557/НОМЕР_1, № 35598/НОМЕР_2 та № 3501/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017.

Суд зазначає, що рішення комісії від 03.08.2017 № 35557/НОМЕР_1, № 35598/НОМЕР_2 та № 3501/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017 не містять конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містять загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

В ході розгляду справи представник відповідача зазначив лише про те, що наданих ФОП ОСОБА_3 документів по операціям з ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" було недостатньо для належної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Виходячи з вищевикладеного, оскаржувані рішення комісії не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними у реєстрації яких відмовлено.

Господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017 були підтверджені договором № ПП-764/01/17-01 від 27.06.2017, видатковою накладною №РН-0000021 від 28.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000026 від 28.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару; видатковою накладною №РН-0000022 від 29.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000027 від 29.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару; видатковою накладною №РН-0000024 від 30.06.2017; рахунком-фактурою №СФ-0000029 від 30.06.2017; довіреністю покупця №287 від 27.06.2017 на отримання товару. Придбання товару підтверджено наданими суду документами: договором купівлі-продажу №13/06 від 26.06.2017 між ТОВ "Агроюг и К" і ФОП ОСОБА_3; видаткова накладна №27-06 від 27.06.2017; податкова накладна від 27.06.2017 №15; видаткова накладна №29-06 від 29.06.2017; податкова накладна від 29.06.2017 №17; видаткова накладна №30-06-2 від 30.06.2017; податкова накладна від 30.06.2017 року №20. Також позивач надав копії ТТН на підтвердження поставки сільськогосподарської продукції Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ АГРО" №0095 від 27.06.2017; №0092, №0093, №0094, № 0092 від 28.06.2017; №0079, №991937, №991235, №0082, №0085, №0083, №0084, №0082, №0078, №0080 від 29.06.2017; №0088 від 30.06.2017.

Крім того, позивач надав суду копії документів, які підтверджують факт придбання ТОВ "Агроюг и К" сільськогосподарської продукції у сільгосптоваровиробників (СТОВ "Аграрник" і Фермерського господарства "Киян"): договір купівлі-продажу №26-06-1 від 26.06.2017; видаткова накладна №17 від 27.06.2017; рахунок на оплату №21 від 26.06.2017 р.; видаткова накладна №19 від 30.06.2017; рахунок на оплату №22 від 30.06.2017; податкова накладна від 27.06.2017 №4 і квитанція про її реєстрацію; податкова накладна від 30.06.2017 №3 і квитанція про її реєстрацію; договір купівлі-продажу №28-06-1 від 28.06.2017; видаткова накладна №РН-0000001 від 29.06.2017; рахунок-фактура №СФ-000001 від 29.06.2017; податкова накладна від 29.06.2017 №1.

Суд вважає, що позивач на момент здійснення таких господарських операцій мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси. В ході розгляду справи представник відповідача не зміг спростувати законність первинної документації наявної у ФОП ОСОБА_3 по господарським операціям за договором № ПП-764/01/17-01 від 27.06.2017, укладеного з ТОВ "ЮМДЖИ АГРО", як і не зміг пояснити яких саме документів не вистачало для належної реєстрації зазначених вище податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до норм діючого ПК України, або які документи були складені неналежним чином.

В момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагент ТОВ "ЮМДЖИ АГРО" були зареєстровані платниками податку на додану вартість, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит є отримання товарів та послуг за видатковими накладними.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "ЮМДЖИ АГРО", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017, № 11 від 30.06.2017.

Суд також зазначає, що оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частина 1 та частина 2 ст. 72 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали (ч. 4 ст. 72 КАС України).

Суд зазначає, що в ході розгляду справи, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог ФОП ОСОБА_3, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 прийняті не у спосіб визначений законом, у зв'язку з чим є такими, що підлягають скасуванню.

Позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування рішень від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 та зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 3200 грн. стягується з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 КАС України,

постановив:

Задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 03.08.2017 №35557/НОМЕР_1, №35598/НОМЕР_1 і № 35701/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017, поданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 28.06.2017, № 6 від 29.06.2017 і № 11 від 30.06.2017, подані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Стягнути з Державної фіскальної служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 листопада 2017 р.

Головуюча суддя Хом'якова В.В.

Суддів: Бездрабко О.І.

Кисильова О.Й.

кат. 8