Справа № 384/503/17
Суддя: Сорокіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 384/503/17

№пр. 2-а/384/13/2017

17 листопада 2017 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Миколаївського районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 954171 від 29 липня 2014 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Миколаївського районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 954171 від 29 липня 2014 року, посилаючись на те, що 29 липня 2017 року він рухався на своєму автомобілі Камаз 5320 д/н НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352 д/н ВА 9592ХХ по автомобільній дорозі сполученням Дніпропетровськ-Миколаїв, де на 316 кілометрі о 20 годині 10 хвилин був зупинений інспектором СРПП Миколаївського РВП, який звинуватив його в тому, що він рухався з причепом, на задній осі якого були різні малюнки протектору коліс.

В обґрунтування позову зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають фактичним обставинам справи, на його заперечення про те, що протектори однакові, лише на лівій стороні осі, на одному колесі трішки більше стерта гума відповідач не реагував. Не дослідивши обставини справи, упереджено, без підтвердження жодним доказом, з підстав своїх особистих переконань виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заперечень на позов до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 липня 2017 року о 20 годині 10 хвилині на 316 кілометрі автомобільної дороги Дніпропетровськ-Миколаїв, рухаючись на автомобілі Камаз 5320 д/н НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352 д/н НОМЕР_2, позивач був зупинений інспектором СРПП Миколаївського РВП капітаном поліції ОСОБА_2, який звинуватив його в тому, що на задній осі причепа були різні малюнки протектору коліс за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.3).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції).

Згідно з п.4 р. І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р. III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції), що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку дії поліцейського роти ДПС щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», наведеною вище Інструкцією.

Відтак, вчинення поліцейським законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб'єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно суті винесеної відповідачем постанови від 29.07.2014 року серії АР № 954171 у справі про адміністративне правопорушення суд звертає увагу, що постанова винесена 29 липня 2014 року з опискою, оскільки подія мала місце 29 липня 2017 року, та зазначає наступне. Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За загальними правилами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Як встановлено вище, оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 29.07.2014 року серії АР № 954171 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст. 121 КУпАП за те, що на задній осі причепа до автомобіля, яким він керував, були різні малюнки протектору коліс. Пункт Правил дорожнього руху, який при цьому був порушений, в постанові не був зазначений.

Так, статтею 121 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Згідно з п. 31.4.5 «г» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

При цьому, на підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності, суду не надано жодних доказів: відеозапису, який зафіксував порушення позивачем ПДР; наявності свідків даної події, тощо. Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин доводи позивача щодо відсутності належних та допустимих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, відповідачем, який не подав заперечення на позов, не спростовано, що свідчить про відсутність у діях позивача складових адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Між тим відповідач зазначеного обовязку не виконав, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 29.07.2014 року серії АР № 954171, винесеної відносно ОСОБА_1 Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Миколаївського районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_2 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 954171 від 29 липня 2014 року задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Миколаївського районного відділу поліції капітана поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Постанову серії АР № 954171 від 29 липня 2014 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Миколаївського районного відділу поліції капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Сорокіна