Справа № 239/310/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Грідяєва М.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року справа № 239/310/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2017 року по справі № 239/310/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа: Державне підприємство «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» про визнання рішення протиправним та його скасування, визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати в пільговий стаж періоди роботи та повторно розглянути заяву, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Новогродівського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Селидовське ОУПФУ), третьої особи: Державного підприємство «Селидіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» (далі - третя особа, ДП «Селидіввугілля») з вимогами про: визнання протиправним та скасування рішення від 26 липня 2017 року № 1474 про відмову в призначені пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п.2 розділу XI ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу для призначення пенсії за віком періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року; зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року; зобов'язання повторно переглянути заяву від 25.05.2017 року № 377 (арк. справи 2-6).

Постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2017 року адміністративний позов задоволений частково, визнано неправомірним та скасовано рішення відповідача № 1474 від 26 липня 2017 року про відмову в призначені пенсії, зобов'язано зарахувати позивачу до пільгового стажу для призначення пенсії за віком періоди роботи у ВП шахта «Котляревська»(«Росія») ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 22.05.2017 року, а також повторно розглянути заяву позивача від 25 травня 2017 року №377 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. справи 35-38).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої вказав, що не має підстав для зарахування до пільгового стажу позивачу спірний стаж його роботи на підприємствах, оскільки на період звернення позивача з заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних зі СПОВ за період роботи позивача з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.12.2005 року по 30.04.2005 року не було сплачено страховий/єдиний внесок ДП «Селидіввугілля» в особі ВП шахта «Росія», з урахуванням чого, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» апелянт просив суд задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог (арк. справи 46-48).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, тому на підставі статті 197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, позивач звернувся до відповідача з заявою від 25.05.2017 року № 337 про призначення пільгової пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте за результатами розгляду даної заяви рішенням відповідача від 26.07.2017 року № 1474 відмовлено позивачу в призначенні пенсії з посиланням на не зарахування періодів роботи позивача на ВП шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2015 року по 30.04.2017 року, з 01.05.2017 року по 22.05.2017 року в пільговий та страховий стаж у зв'язку з відсутністю відомостей про сплату єдиного соціального внеску до МДЗ України (арк. справи 14-15).

З урахуванням чого спірним питанням даної справи з урахуванням доводів апеляційної скарги є документальне підтвердження позивачем пільгового та страхового стажу роботи на підприємствах у спірний період та як наслідок наявність підстав у розумінні вимог чинного законодавства для зарахування позивачу такого стажу до пільгового стажу роботи, правомірність прийняття відповідачем рішення про відмову в призначенні пенсії та наявність підстав для призначення позивачу пільгової пенсії.

Відповідно до пункту «а» статті 13 ЗУ № 1788 «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що находять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Тобто відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, оскільки саме на підприємство покладений обов'язок відраховувати страхові внески із заробітної плати застрахованої особи, яким у даному випадку виступає позивач.

Згідно записам в трудовій книжці, позивач з 31.03.2008 року прийнятий на ВП шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» учнем прохідника з повним робочим днем під землею, 08.05.2008 року присвоєний 5 розряд прохідника, де працює по теперішній час (арк. справи 18). Тобто в трудовій книжці належним чином підтверджений період роботи позивача повний робочий день, з урахуванням чого вказаний період можливо зарахувати до пільгового стажу роботи позивача.

Відповідно довідки ВП шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» із заробітної плати позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року проводились нарахування і утримання страхових внесків до УПФУ та ЄСВ, тому даний стаж можливо зарахувати також і до страхового стажу, з огляду на що колегією суддів не приймаються посилання відповідача на не зарахування спірного періоду до страхового та пільгового стажу роботи позивачу. Крім того позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність встановлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстав для відмови в призначенні пенсії позивачу, тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, а з огляду на те, що призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органів пенсійного фонду, суд першої інстанції правомірно зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням підтвердженого пільгового та страхового стажу роботи у спірні періоди, оскільки позивач виконав усі дії, що залежали від нього для підтвердження стажу роботи на вказаних вище підприємствах.

При цьому суд апеляційної інстанції щодо порядку стягнення сплаченого позивачем при поданні адміністративного позову судового збору зазначає наступне.

Пленумом ВАСУ від 23 січня 2015 року № 2 встановлено, що у разі звільнення відповідача від сплати судового збору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується. Тобто в разі задоволення адміністративного позову повністю судовий збір з відповідача, звільненого від сплати судового збору, не стягується, а у разі часткового задоволення позову у справі, в якій відповідач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується лише з позивача пропорційно до відхиленої частини вимоги з урахуванням попередньої сплати 10 відсотків розміру ставки судового збору.

Якщо відповідач звільнений від сплати судового збору, а позивач його сплатив, то у разі задоволення позову на користь позивача стягується сплачений розмір судового збору з Державного бюджету України або відповідного місцевого бюджету (ч. 1 ст. 94 КАС України).

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що впротеріч вищевикладеним вимогам суд першої інстанції в резолютивній частині постанови стягнув витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, а ні з Державного бюджету України, тобто з суб'єкта владних повноважень, якого звільнено від сплати судового збору, п'ятий абзац резолютивної частини постанови суду першої інстанції з урахуванням вимог статті 201 КАС України підлягає зміні, шляхом заміни словосполучення «за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області» на «з Державного бюджету України».

Враховуючи викладене, у зв'язку з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права в частині стягнення судових витрат, керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2017 року по справі № 239/310/17 - задовольнити частково.

Змінити п'ятий абзац резолютивної частини постанови Новогродівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2017 року по справі № 239/310/17, шляхом заміни словосполучення «за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області» на «з Державного бюджету України».

В іншій частині постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 28 вересня 2017 року по справі № 239/310/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова