Справа № 804/2401/16
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/25331/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючої:Гончар Л.Я.,
Суддів:Стрелець Т.Г.,
Єрьоміна А.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Куліша Юрія Олександровича, треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Куліша Ю.О. (далі - Реєстратор), треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області (далі - Управління Держземагенства), ФГ «Федорик», ОСОБА_5, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Реєстратора від 30 червня 2015 року індексний номер 22464939 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_5, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іншого речового права № 10220816.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Реєстратора від 30 червня 2015 року індексний номер 22464939 про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Товариство із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 3 червня 2005 року між Товариством та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,95 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 04:05:126:02258.

Відповідно до пункту 2.3. договору від 3 червня 2005 року його укладено до 49 років.

4 червня 2015 року ОСОБА_5 укладено з ФГ «Федорик» договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

30 червня 2015 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О. проведено державну реєстрацію зазначеного договору, про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 10220816.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог чинного законодавства Реєстратор при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим.

Скасувавши рішення суду першої інстанції та відмовивши в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстав, передбачених частиною першою статті 24 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1952-ІV) для відмови у державній реєстрації прав оренди ФГ «Федорик» у Реєстратора не було.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Законом № 1952-ІV визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

У статті 19 Закону № 1952-IV визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-ХIV) невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Тобто, у разі подання заяви про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки уповноважена особа зобов'язана пред'явити органові державної реєстрації крім самого договору оренди усі зазначені вище документи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Державною реєстраційною службою України у листі від 6 серпня 2013 року № 2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами» роз'яснено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Судами встановлено, що на момент проведення відповідачем державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФГ «Федорик» та ОСОБА_5, був чинним договір оренди цієї ж земельної ділянки від 3 червня 2005 року, укладений між Товариством та ОСОБА_5, термін дії якого 49 років.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Реєстратор в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним ОСОБА_5 з ФГ «Федорик», належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, тоді як реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після закінчення строку дії або дострокового розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем та відповідної реєстрації цих фактів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року у справі № 21-760а15 та від 15 листопада 2016 року у справі № 21-3030а16.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дана неправильна правова оцінка обставин по справі, помилково застосовані норми матеріального права при розгляді апеляційної скарги по даній справі, а тому касаційну скаргу ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро» слід задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року скасувати.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» до державного реєстратора - приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Куліша Юрія Олександровича, треті особи: Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Фермерське господарство «Федорик», ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: