Справа № 815/4429/16
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 р. Справа № 815/4429/16

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1
судді - ОСОБА_2
судді - ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4

за участю сторін:
ДПІОСОБА_5 (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі за позовом приватного підприємства „Одесатрубпласт до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання недійсним податкових повідомлень рішень від 18.10.2013 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання недійсним податкових повідомлень рішень від 18.10.2013 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 18.10.2013 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції від 10 квітня 2017 року по справі № 815/4429/16 та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу керівника ДПІ від 04.09.2013 року №355 та направлення від 04.09.2013 року №263 посадовими особами відповідача, згідно з вимогами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в період з 04.09.2013 року по 10.09.2013 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ „Будрай за період серпень, вересень, листопад, грудень 2012 року, ТОВ „Теренс Груп за період вересень, жовтень, листопад 2012 року, ТОВ „ВТЛ Трейд Сервіс за період грудень 2012 року, ТОВ „Гант Лідер за період квітень 2013 року, ТОВ „Клуб С за період липень, серпень, вересень 2012 року, ПП „Інфініті Центр за період липень, серпень 2012 року, ТОВ „Ентхілл за період травень 2013 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт №000076/15-52-22-03/33507096/26/343 від 06.09.2013 року, на підставі якого було встановлено завищення валових витрат позивача, в результаті чого встановлено, що було підприємством занижений податок на прибуток за 2012 рік у розмірі 1979275 грн., а також встановлено заниження податкового зобовязання з ПДВ на загальну суму -1947522 грн., у звязку із порушенням позивачем положень п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139 ст.139, п.п.198.1, 198.3 ст.198, Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 18.10.2013 року були винесені податкові повідомлення-рішення: № про нарахування позивачу податкового зобовязання з ПДВ на суму 1977522 грн. та штрафних санкцій в розмірі 486881 грн. та № про нарахування податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1979275 грн., штрафних санкцій на суму - 494819 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 18.10.2013 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 є недійсними, а тому, наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Актом перевірки було встановлені взаємовідносини між ПП «Одесатрубпласт», та його контрагентами з ТОВ «Будрай», за період серпень, вересень, листопад, грудень 2012 року, ТОВ «Теренс Груп», за період вересень, жовтень, листопад 2012 року, ТОВ «ВТЛ Трейд Сервіс», за період грудень 2012 року, ТОВ «Гант Лідер», за період квітень 2013 року. ТОВ «Клуб Є», за період липень, серпень, вересень 2012 року, ПП «Інфініті Центр», за період липень, серпень 2012 року, ТОВ «Ентхіл», за період травень 2013 року.

Між приватним підприємством „Одесатрубпласт та підприємством ТОВ «Будрай» було укладено договори постачання від 02.07.2012 року № 167-12 та 01.08.2012 року № 36-12.

На виконання умов зазначених договорів були виписані (оформлені) видаткові накладні та податкові накладні на суму 4 004 017,07 грн., в т.ч. ПДВ -667 335,99 грн.

ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС надно службову записку щодо відсутності реального факту здійснення фінансово-господарської діяльності та наявності ознак «фіктивності» ТОВ «БУДРАЙ» від 21.06.2013р. №2986/ДПІ/07-10/3.

Згідно вище зазначеного висновку, встановлено наступне: підприємство за податковою адресою не знаходиться, на підприємстві працює одна особа, ОСОБА_6, який має право підпису та являється директором та головним бухгалтером.

Податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-травень 2013 року до органів державної податкової служби ТОВ «БУДРАЙ» не подавались.

В ході аналізу податкової звітності відсутня будь-яка інформація про наявні виробничих потужностей, складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія вироку Шевченківського суду м.Києва від 24.09.2013 по справі №761/22932/13-к, яким було встановлено, що, згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_6 є засновником суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи: товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Будрай» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 11/1).

Дане підприємство було зареєстроване в органах державної влади з метою прикриття незаконної діяльності невстановленими слідством особами за співучастю у формі пособиицтва ОСОБА_7, вчинене повторно, а також згодою і безпосередньою участю ОСОБА_6

Зокрема, у липні 2012 року ОСОБА_7Є вступив у попередню змову з невстановленими слідством особами та запропонував ОСОБА_6 зареєструвати на ім'я останнього, в органах державної влади суб'єкт підприємницької діяльності -юридичну особу ТОВ «Будрай» (), створену для прикриття незаконної діяльності невстановлених слідством, осіб, без наміру зайняття підприємницькою діяльністю. Домовившись про підписання у нотаріуса статутних та інших документів пов'язаних з реєстрацією підприємства, пообіцяв виплатити ОСОБА_6 за вчинення цих дій грошову винагороду. Тим самим ОСОБА_7Є порадами, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв у незаконному створенні суб'єкту підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.

Не усвідомлюючи протиправний характер дій, запропонованих ОСОБА_7Є, та не усвідомлюючи, що підприємство реєструється з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, ОСОБА_6 погодився на таку пропозицію.

Також, між приватним підприємством „Одесатрубпласт та ПП «Інфініті Центр» було укладено договори постачання матеріалів від 01.06.2012 № 38-12 та від 02.07.2012 № 207-12.

На виконання зазначених договорів, були виписані (оформлені) видаткові накладні та податкові накладні на суму 2 171 909,80 грн., в т.ч. ПДВ - 361983,98 грн.

05.08.2013 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва головного Управління Міндоходів м. Києва отримано акт від 21.06.2013 №154/22-40/37354591 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Інфініті центр" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків серпень, листопад 2012 року, січень-квітень 2013 року.

В означеному акті зазначено, що підприємство ПП «Інфініті центр» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, реальність вчинення господарських операцій ПП «ІНФІНІТІ ЦЕНТР» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином, у підприємств-контрагентів не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, як зазначено відповідачем, в ході перевірки підприємством ПП «Одесатрубпласт» не надані акти приймання продукції, товарно-транспортні накладні з відмітками про передачу та отримання ТМЦ.

Між приватним підприємством „Одесатрубпласт та ТОВ «Клуб С» були укладені договори субпідряду від 01.06.2012 № 47-12, від 01.08.2012 № 63-12 та від 03.08.2012 № 77-12.

На виконання зазначених договорів, були виписані (оформлені) акти виконаних робіт та податкові накладні на суму 3 270 973,11 гри., в т.ч. ПДВ - 545 162,8грн.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва головного Управління Міндоходів м. Києва отримано акт від 24.07.2013 № 481/22-90/36352656 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «КЛУБ С» код за , з контрагентами, з якими платником податків задекларовані взаємовідносини за період з 01.06.2012р. по 3 1.03.2013 р. В даному акті вказано, що підприємство ТОВ «Клуб Є» порушено п.1, п.5 ст.203 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених контрагентами ТОВ «КЛУБ С» при визначенні податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.06.2012 р. по 31.03.2013 р.

В ході аналізу податкової звітності відсутня будь-яка інформація про наявні виробничих потужностей, складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

26.09.2012 року між приватним підприємством „Одесатрубпласт та підприємством ТОВ «Теренс Груп» було укладено договір субпідряду № 54-12.

На виконання зазначеного договору, були виписані (оформлені) акти виконаних робіт та податкові накладні на суму 1 215 273,19 грн., в т.ч. ПДВ - 202 545,52 грн.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва головного Управління Міндоходів м. Києва отримано від 21.06.2013 №186/22-20/37932081 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Теренс Груп» (код 37932081) за період з 17.11.2011 по 31.05.2013.

Крім того, від ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві службовою запискою №2933/ДПІ/0710/3 від 20.06.2013 отримано Висновок щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Теренс Груп» (код 37932081), згідно якого підприємство за податковою адресою не знаходиться, а директор, головний бухгалтер, засновник не причетний до ведення фінансово господарської діяльності підприємства.

Проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності встановлено - відсутність у ТОВ «Теренс Груп» необхідних умов для ведення господарської діяльності, відсутність власних основних фондів, технічного персоналу у необхідній кількості, власних виробничих активів, власних складських приміщень, транспортних засобів у необхідній кількості, відсутність ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, платник не знаходиться за місцезнаходженням.

02.12.2012 року між приватним підприємством „Одесатрубпласт та підприємством ТОВ «ВТЛ Трейд Сервіс» було укладено договір субпідряду № 56-12.

На виконання зазначеного договору, були виписані(оформлені) акти виконаних робіт та податкові накладні на суму 648 083,70 гри.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва головного Управління Міндоходів м. Києва отримано від 21.06.2013 р. № 157/2240/38261236 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТЛ Трейд Сервіс» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період серпень 2012р. - травень 2013 року.

Службовою запискою ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС від 19.06.2013 року №2903/ДПІ/07-10/3 надано висновок щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «ВТЛ Трейд Сервіс» (код за ) та копію пояснення директора ТОВ «ВТЛ Трейд Сервіс» ОСОБА_8 про непричетність до фінансово - господарської діяльності підприємства.

Крім того в наданих до перевірки підприємством ПП «Одесатрубпласт» актах виконаних робіт № КБ-2в відсутня будь-яка інформація про наявність у підприємств ТОВ «Клуб С», та ТОВ «ВТЛ Трейд Сервіс», та ТОВ «Теренс Груп», трудових ресурсів, а саме відсутні розрахунки, щодо понесених витрат у зв'язку з відрядженням працівників з м. Києва до місця виконання робіт (транспортні витрати); у зв'язку з мешканням відряджених працівників.

Залучення субпідрядників відповідно до умов договорів укладених ПП «Одесатрубпласт» з вищевказаними контрагентами не передбачено.

01.04.2013 року між приватним підприємством „Одесатрубпласт та підприємством ТОВ «Гант Лідер» укладено договір субпідряду № 01-04.

На виконання зазначеного договору, були виписані (оформлені) акти виконаних робіт та податкові накладні на суму 648 083,70 грн., в т.ч. ПДВ - 108 013,90 грн.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва головного Управління Міндоходів м. Києва отримано від 20.06.2013 №137/22-90/38261278 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ГАНТ ЛІДЕР», код за з питань підтвердження відомостей по взаємовідносинам з контрагентами, якими сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит за період з 01.08.2012 по 20.06.2013.

До управління податкового аудиту ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надійшов від ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.Києва висновок щодо наявності ознак «фіктивності» та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «ГАНТ ЛІДЕР» в якому зазначено, що співробітниками ГВПМ ДНІ у Шевченківському районі м.Києва проведено обстеження податкової адреси підприємства, встановлено відсутність платника та посадових осіб за податковою адресою.

Надано пояснення від 19.06.2013 року ст.о/у ВБГЕВПЗ ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.Києва ст.лейтенанта податкової міліції ОСОБА_9, в якому відібрано пояснення від директора ТОВ «ГАНТ ЛІДЕР» ОСОБА_10, у якому останній пояснив, що відношення до діяльності підприємства не має.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія вироку Шевченківського суду м.Києва від 24.09.2013 по справі №761/22932/13-к, яким було встановлено, що, згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_10 є засновником суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи: товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Гант Лідер" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Старокиївська, буд.27).

Дане підприємство було зареєстроване в органах державної влади з метою прикриття незаконної діяльності невстановленими слідством особами за співучастю у формі пособництва ОСОБА_7Є, вчинене повторно, а також згодою і безпосередньою участю ОСОБА_10

Зокрема, у липні 2012 року ОСОБА_7Є вступив у попередню змову з невстановленими слідством, особами та запропонував ОСОБА_10 зареєструвати на ім'я останнього, в органах державної влади суб'єкт підприємницької діяльності - юридичну особу ТОВ "Гант Лідер" (), створену для прикриття незаконної діяльності невстановлених слідством осіб, без наміру зайняття підприємницькою діяльністю. Домовившись про підписання у нотаріуса статутних та інших документів пов'язаних з реєстрацією підприємства, ОСОБА_7Є пообіцяв виплатити ОСОБА_10 за вчинення цих дій грошову винагороду. Тим самим ОСОБА_7Є порадами, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв у незаконному створенні суб'єкту підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності.

Також відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.п.139.1.9 п.139 ст.139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсування зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобовязань за звітний податковий період. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст.9 цього ж Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо же неможливо безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (надалі Положення) під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.5 Положення документ повинен бути підписаний особисто та підпис може бути скріплений печаткою.

В ході перевірки підприємством ПП «Одесатрубпласт» та під час розгляду справи позивачем не надана проектно-кошторисна документація відповідно умовам: ДБН Д 1.1-1-2000; ДБН В.2.2-3-97 із змінами та доповненнями № 1, № 2. ДБНА.2.2-3-3-2004, наказу № 122 від 23.03.2012 «Про внесення змін до порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів».

Крім того, під час розгляду справи позивач ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції не зявився, доказів спроможності контрагентів по виконанню вище зазначених послуг, у тому числі з урахуванням того, що виконавці знаходиться у м. Києві, віддаленості місць їх надання не надав.

Також, як зазначалося раніше, в ході перевірки підприємством ПП «Одесатрубпласт» не надані акти приймання продукції, товарно-транспортні накладні з відмітками про передачу та отримання ТМЦ.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України господарська діяльність це діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результаті та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Отже в результаті виконання сторонами нікчемної угоди не можуть виникати право на податковий кредит.

Відповідно до п.п. 14.1.191 ст. 14 ПК України, постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Дії з перерахування постачальнику коштів за товар без фактичного отримання останнього та переходу права власності на нього не підпадають під поняття «продаж товарів».

Так, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування ПДВ має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що існують фактичні данні, які спростовують висновки за актом перевірки про наявність ознак того, що операції за вищезазначеними угодами здійснювались з метою надання податкової вигоди.

Згідно ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, у зв'язку з чим, заявлені позовні вимоги приватного підприємства „Одесатрубпласт, є такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року по справі № 815/4429/16, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог приватного підприємства „Одесатрубпласт, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі 15 листопада 2017 року.

Головуючийсуддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
суддя ОСОБА_3