Справа № 821/1113/17
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1113/17
14 год. 52 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, третя особа - Херсонське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування наказу про оголошення догани,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що ОСОБА_1, починаючи з 24.10.97 р. працювала в Регіональному відділені Фонду державного майна України по Херсонській області. З 01 вересня 2016 року займала посаду завідувача сектором оціночної діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, присвоєно 6 ранг державного службовця у межах категорії "Б".

Членами комісії ОСОБА_1 було повідомлено, що дисциплінарне провадження проводиться за фактом вчинення нею прогулів в період з 16.01.17р. по 20.01.17р.

У вказаний період позивач, перебуваючи у м. Києві, захворіла та вимушена була звернутись за наданням медичної допомоги до Київської міської клінічної лікарні, де їй було призначено відповідне лікування, після чого видано листок непрацездатності сер. АДА №197409 від 20.01.17р.

23 січня 2017 року ОСОБА_1 надала до РВ ФДМ у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі зазначений листок непрацездатності.

18 липня 2017 року наказом № 101-к начальника Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі позивачу було оголошено догану за прогул державного службовця без поважних причин. Підставою для оголошення догани стало подання дисциплінарної комісії Регіонального відділення від 10.07.2017р. та пояснення ОСОБА_1

Вважає, що до неї дисциплінарне стягнення застосоване безпідставно, при відсутності факту дисциплінарного проступку (прогулу) та вини державного службовця у будь-яких порушеннях при оформленні медичної документації.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі № 101-к від 18.07.2017 року про оголошення догани ОСОБА_1, завідувачу сектором оціночної діяльності, за прогул державного службовця без поважних причин; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 3140 грн. 00 коп., з яких 2500 грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу, 640 грн. 00 коп. - судовий збір.

У судовому засіданні позивач та її представник наполягали на позовних вимогах, просили суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні по суті позовних вимог покладалася на розсуд суду.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

01.09.2016 року ОСОБА_1 призначено за результатами конкурсу на посаду завідувача сектором оціночної діяльності Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі.

ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця у межах категорії "Б".

Відповідно до листка непрацездатності серії АДА № 197409 ОСОБА_1 з 16.01.2017 року по 20.01.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 12.

Відповідно до виписки № 1729 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Київської міської клінічної лікарні № 12 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 16.01.2017 року по 20.01.2017 року з діагнозом гострий правобічний верхньощелепний синуїт.

18.07.2017 року наказом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від № 101-к оголошено догану ОСОБА_1, завідувачу сектором оціночної діяльності, за прогул державного службовця без поважних причин. Підстава: подання дисциплінарної комісії Регіонального відділення від 10.07.2017р., пояснення ОСОБА_1

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами ст. 64 Закону України "Про державну службу" за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Частиною 1 ст. 73 Закону України "Про державну службу" передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно з ч. 2 ст. 74 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно до п. "д" ст. 6 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоровя" кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що передбачає кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на соціальне забезпечення відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, за погодженням з Фондом соціального страхування України.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 № 455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.01р. за № 1005/6196 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров'я України від 6 грудня 2011 року № 882) ( далі - Інструкція №455 ) тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності (отже, листок непрацездатності є єдиним документом, що засвідчує непрацездатність працюючої особи).

Пунктом 1.2. Інструкції № 455 закріплено, що видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється.

Відповідно до п. 8.3. Інструкції № 455 за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. На хворого (тимчасово непрацездатного) не покладається обовязок бути обізнаним про вимоги, які предявляються до оформлення медичної документації. Відповідальність за таке оформлення несе виключно лікар (заклад охорони здоровя).

Дослідивши доказі у справі, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

До посилань відповідача на лист Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві від 01.09.2017 року №94-01-Н27-23, як на доказ того, що листок непрацездатності серії АДА № 197409 є недійсним, суд відноситься критично.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Таким чином, до повноважень Фонду соціального страхування не відносяться питання щодо додержання службової дисципліни в установах інших сфер діяльності.

У п. 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян N 455 від 13.11.2001, на яку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві посилається у своєму листі, встановлено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Таким чином, на позивача не може бути покладена відповідальність за дотримання вимог щодо оформлення медичної документації.

Підставою проведення перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства є звернення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства відповідно до п. 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженою Постановою Правління ФСС з тимчасової втрати працездатності №25 від 23.06.2008р. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше пяти днів після винесення відповідного рішення.

Згідно розділу V Положення Рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення або відмову у призначенні матеріального забезпечення та надання соціальних послуг може бути оскарженим застрахованою особою до робочого органу відділення Фонду, де перебуває на обліку підприємство, протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення про таке призначення або відмову, що не позбавляє права застрахованої особи звернутися з цих питань до суду.

З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, перевірка правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованій особі могла бути проведена в десятиденний строк з дня надходження документів відповідачу та у випадку відмови в проведенні страхової виплати у позивача виникало право оскарження відповідного рішення. При цьому, рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності прийняте 25.01.2017р., а перевірка відбулась 16.05.2017р., отже, вона є такою, що проведена без достатніх правових підстав.

Крім цього, лист Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві від 01.09.2017 року №94-01-Н27-23 не містить жодних даних щодо предмета доказування, а саме: не вказує на те, що позивач не перебувала на лікуванні.

Таким чином лист від 01.09.2017 року № 94-01-Н27-23 не може бути прийнятий в якості доказу по справі, оскільки не відповідає вимогам ст. 70 КАС України щодо належності та допустимості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів наявність правових підстав для винесення спірного наказу, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі № 101-к від 18.07.2017 року про оголошення догани ОСОБА_1, завідувачу сектором оціночної діяльності, за прогул державного службовця без поважних причин.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 листопада 2017 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 12.2