Справа № 335/10261/17
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., позивача ОСОБА_1, інспектора Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Погрібного А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Погрібного Артема Олександровича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Погрібного А.О. про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернення сплаченого штрафу.

В обґрунтування позову зазначав, що 22.08.2017 року о 10-14 год., Інспектором патрульної поліції, лейтенантом Погрібним А.О. було винесено постанову ЕАА№ 149503 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21120 д.н.з. НОМЕР_2 по вул.. Перша Ливарна, 2, нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 та зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.4г п. 8.4ґ Правил дорожнього руху - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач всупереч положенням КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив права позивача, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Погрібного А.О. щодо розгляду 22.08.2017 року справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу за адресою: м. Запоріжжя, Прибережна автомагістраль, 2 в та скасувати постанову ЕАА № 149503 від 22.08.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Погрібний А.О. проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у запереченнях на позов просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повно важень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої ним постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 149503 від 22.08.2017 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України, а саме за те, що він 22.08.2017 року о 10 год. 14 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21120 НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16. та зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи відповідачем доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, з оглянутого у судовому засіданні відеозапису із камери, встановленої у автомобілі поліцейського, чітко вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_1, як згодом було встановлено інспектором, це був позивач у справі - ОСОБА_1, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16. «напрямки руху по смугах», чим допустив порушення п. 8.4 ґ Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач на порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України факт вчинення ним адміністративного правопорушення не спростував.

Щодо дотримання порядку розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81, частинами 1, 2, 3, 5 і 6 статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1, 2 і 3 статті 122, частиною 1 статті 123, статтею 124, статтями 125, 126,частинами 1, 2, 3 статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами 6 і 11 статті 133-1, частинами 1, 2 і 3 статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України та досліджені судом матеріали справи дає підстави для висновку про те, що відповідач Погрібний А.О. діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 149503 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було роз'яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 1 ст. 122 КУпАП в межах санкції даної статті.

Як вбачається з адміністративного позову, фактично доводи позивача зводяться до порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Як вже зазначалося вище, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Постанова від 22 серпня 2017 року серія ЕАА № 149503 була складена на місці зупинки транспортного засобу, одразу після вчинення правопорушення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 258 КУпАП.

У своєму позові ОСОБА_1, як на підставу позовних вимог, посилається на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015. Проте, висновки Конституційного Суду України, викладені у зазначеному вище рішенні, про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін вже після ухвалення вказаного рішення Конституційним Судом України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Такі зміни є чинними та не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України, за ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення, що і було зроблено у даній справі.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, оскільки дії відповідача щодо розгляду справи на місці зупинки та винесення постанови про адміністративне правопорушення є правомірними.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 251, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 11, 17, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя Погрібного Артема Олександровича про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частина постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 листопада 2017 р.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2017 року.

Суддя Рибалко Н.І.