Справа № 810/3426/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м.Київ № 810/3426/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач), у якому позивач, з урахуванням змінених позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.07.2015 №679 та №680.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №810/3426/16, витребувано докази по справі від сторін, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

05.09.2017 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог від 05.09.2017 б/н (т.2, а.с.123), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення-рішення №679 від 02.07.2015 на суму 77994,00 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 62395,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 15599,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №680 від 02.07.2015 на суму 51459,00 грн., у тому числі за основним платежем у сумі 41 167,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 10292,00 грн.

У судовому засіданні 05.09.2017 протокольною ухвалою суду було прийнято до розгляду судом вказану заяву позивача.

Таким чином, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням вказаної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки відповідач дійшов необґрунтованих висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Позивач зазначив про те, що в акті перевірки від 22.06.2015 №1004/10-02-22-02/34688382/67 зазначено про завищення ТОВ "Експо Планбуд" валових витрат, які враховуються під час визначення податку на прибуток за 2013 рік, на суму 41167,00 грн. та заниження податку на додану вартість на загальну суму 66146,00 грн., у тому числі за вересень 2012 року на суму 4300,00 грн., за травень 2013 року на суму 9994,00 грн., за липень 2013 року на суму 47333,00 грн. та за серпень 2013 року на суму 4519,00 грн., у зв'язку із ненаданням позивачем до перевірки первинних документів, які були складені за результатами здійснення відповідних господарських операцій.

Проте, позивач не погоджується з такими висновками податкового органу, оскільки до перевірки ним було надано складені належним чином первинні документи, а тому віднесення грошових вказаних сум грошових коштів до складу витрат та податкового кредиту є обґрунтованим та правомірним.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що під час здійснення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Експо Планбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 15.12.2006 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 15.12.2006 по 31.12.2014 з питань, що стали предметом оскарження на акт перевірки від 22.06.2015 №1004/10-02-22-02/34688382/67, було встановлено порушення позивачем ряду вимог податкового законодавства.

Так, зокрема, відповідач зазначив про те, що в ході перевірки було встановлено завищення ТОВ «Експо Планбуд» витрат за 2013 рік на суму 216667,00 грн. по господарським операціям з ТОВ «Осмос Плюс», оскільки позивачем не було надано до перевірки акти, які засвідчують факт надання вказаним суб'єктом господарювання позивачу послуг з перевезення.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про те, що позивачем було занижено податок на прибуток за 2013 рік на загальну суму 41167,00 грн.

Також відповідач наголосив на тому, що позивачем було завищено суму податкового кредиту по господарським операціям з ТОВ «Осмос Плюс» за липень 2013 року на загальну суму 43333,00 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що в ході перевірки відображеного показника за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 у загальній сумі 11859158,00 грн. на підставі документів: оборотно-сальдові відомості, відомості по рахунках: №281 «Товари на складі», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 644 «Податковий кредит», 90 «Собівартість», первинні банківські та касові документи, прибуткові накладні, акти виконаних робіт, отримані податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних, було встановлено, що ТОВ «Експо Планбуд» було завищено задекларовані показники на загальну суму 66146,00 грн., у тому числі: за вересень 2012 року на суму 4300,00 грн., за травень 2013 року на суму 9994,00 грн., за липень 2013 року на суму 47333,00 грн. та за серпень 2013 року на суму 4519,00 грн.

Відповідач зазначив про те, що під час перевірки було встановлено, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 6561,00 грн. з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податковим накладним, які двічі включені до його складу, а саме: за вересень 2012 року на суму ПДВ 4300,00 грн. (по господарським операціям з ТОВ «Завод «Енергія» на суму ПДВ 2260,80 грн. та з АТ «Альцест» на суму ПДВ 548,51 грн.) та за травень 2013 року на суму 2261,00 грн. (по господарським операціям з ТОВ «Рось-Пласт»).

Також контролюючий орган зауважив про те, що позивачем було безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 16252,00 грн. з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податковим накладним, які на момент складання акта перевірки були відсутні на підприємстві, а саме: за травень 2013 року на суму ПДВ 7733,00 грн. (по господарським операціям з ТОВ «Трест КБП 1» та з ТОВ «Євромета»), за липень 2013 року на суму ПДВ 4000,00 грн. (по господарським операціям з ТОВ «Вік Буд.Трейд») та за серпень 2013 року на суму ПДВ 4519,00 грн. (по господарським операціям з ТОВ «Вік Буд.Трейд»).

На думку відповідача, вказане свідчить про правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судових засіданнях 09.02.2017, 20.04.2017, 25.05.2017, 14.06.2017 та 18.07.2017 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях 10.01.2017, 14.03.2017, 20.04.2017, 25.05.2017, 14.06.2017, 18.07.2017 та 05.09.2017 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 05.09.2017 суд за письмовим клопотанням представника позивача, яке було заявлено 18.07.2017, поставив на обговорення питання про можливість продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача щодо продовження розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою суду від 05.09.2017 постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було видано наказ №427, яким визначено провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» () (т.1, а.с.74).

На підставі вказаного наказу Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області були виписано направлення на перевірку від 25.05.2015 №174, №175 та №176, якими головного державного ревізора-інспектора, інспектора податкової та митної справи 1 рангу відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Майданову Тетяну Василівну, головного державного ревізора - інспектора, інспектора податкової та митної справи 1 рангу відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Малкова Дмитра Валерійовича та головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС у Київській області Власюка Віталія Андрійовича уповноважено з 25.05.2015 провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Експо Планбуд» тривалістю 20 робочих днів (т.1, а.с.76-78).

У період з 25.05.2015 по 15.06.2015 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), вищевказаних наказу та направлень на перевірку посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області та Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 15.12.2006 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 15.12.2006 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 22.06.2015 №1004/10-02-22-02/34688382/67 (т.1, а.с.12-42).

Перевіркою було встановлено, що на підставі наданих до перевірки документів, а саме: відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 93 «Витрати на збут», кореспонденції рахунків Дт 93 Кт 631, актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних, договорів підприємством у рядку 05.11 «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» не було відображено вартість отриманих послуг по доставці реалізованого товару на загальну суму 3387575,00 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 1828450,00 грн. та за 2014 рік в сумі 1559125,00 грн.

Також посадовими особами в акті перевірки зазначено про те, що перевіркою відображених у рядку 06.2 декларацій «Витрати на збут» показників за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 у загальній сумі 3604242,00 грн. на підставі таких документів: оборотно-сальдових відомостей, відомостей по рахунках №№311 «Поточні рахунки в національній валюті», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», №93 «Витрати на збут», актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних встановлено завищення задекларованих позивачем показників у рядку 06.3 декларації «Витрати на збут» на загальну суму 3604242,00 грн., у тому числі за 2013 рік в сумі 2045117,00 грн. та за 2014 рік в сумі 1559125,00 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що перевіркою встановлено, що згідно наданих до перевірки відомостей по рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 93 «Витрати на збут», кореспонденції рахунків Дт93 Кт63 підприємством у 2013 році було віднесено до складу витрат вартість послуг по організації перевезення вантажів на суму 216667,00 грн., отриманих від ТОВ «Осмос Плюс», у той час як документів, що засвідчують факт перевезення товарів, на дату складання акту перевірки підприємством надано не було.

У зв'язку з цим, відповідач дійшов висновку про завищення ТОВ «Експо Планбуд» витрат за 2013 рік на суму 216667,00 грн.

Також перевіркою встановлено, що на підставі наданих для перевірки документів позивачем було відображено вартість отриманих послуг по доставці реалізованого товару ТОВ «Експо Планбуд» на загальну суму 3387575,00 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 1828450,00 грн. та за 2014 рік на суму 1559125,00 грн.

В акті перевірки вказано про те, що зазначені транспортні послуги були пов'язані із доставкою продукції на адресу ТОВ «Експо Планбуд», а не на адресу його покупців, а тому, на думку відповідача, підприємством було завищено витрати на загальну суму 3387575,00 грн.

З огляду на вказане, податковий орган дійшов висновку про заниження ТОВ «Експо Планбуд» податку на прибуток за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 на загальну суму 41167,00 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 41167,00 грн. Крім того, в акті перевірки зазначено про завищення позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 у сумі 66146,00 грн., у тому числі, за вересень 2012 року на суму 4300,00 грн., травень 2013 року на суму 9994,00 грн., липень 2013 року на суму 47333,00 грн., серпень 2013 року на суму 4519,00 грн. Так, відповідач зазначив про те, що згідно наданих для перевірки документів (відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 93 «Витрати на збут», 644 «Податковий кредит», реєстрів отриманих податкових накладних) та даних АС «Податковий блок» встановлено віднесення до складу податкового кредиту ПДВ з вартості послуг по організації перевезення товарів, отриманих від ТОВ «Осмос Плюс» на загальну суму ПДВ 43333,00 грн., згідно податкових накладних: від 02.07.2013 №1 на суму 46000,00 грн., крім того ПДВ 7666,67 грн.; від 05.07.2013 №2 на суму 53000,00 грн., крім того ПДВ 8833,33 грн.; від 08.07.2013 №3 на суму 57000,00 грн., крім того ПДВ 9500,00 грн.; від 10.07.2013 №4 на суму 54000,00 грн., крім того ПДВ 9000,00 грн.; від 17.07.2013 №5 на суму 50000,00 грн., крім того ПДВ 8333,33 грн. Проте, на момент складання акта перевірки позивачем не були надані до перевірки акти виконаних робіт, товаротранспортні накладні та будь-які інші документи, що підтверджують факт здійснення перевезень, і тим самим, не доведено зв'язок вищевказаних послуг з власною господарською діяльністю підприємства. Також в акті перевірки зазначено про те, що згідно даних реєстрів отриманих податкових накладних, додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість, щодо розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, даних інформаційних систем «Податковий блок» підсистеми «перегляд результатів співставлення» підприємством безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 6561,00 грн. з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податкових накладних, які двічі включені до складу, а саме:

- за вересень 2012 року на суму ПДВ 4300,00 грн. (ТОВ «Завод «Енергія» - податкова накладна від 03.09.2012 №10 на суму ПДВ 3750,60 грн.; АТ «Альцест» - податкова накладна від 18.09.2012 №110279 на суму ПДВ 548,51 грн.);

- за травень 2013 року на суму ПДВ 2261,00 грн. (ТОВ «Рось-Пласт» - податкова накладна від 26.05.2013 №64 на суму 2260,80 грн.;

Крім того, відповідач зазначив про те, що позивачем було безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 16252,00 грн. з вартості отриманих ТМЦ по податкових накладних, які на момент складання акта перевірки відсутні на підприємстві або в наявності лише ксерокопії:

- за травень 2013 року на суму ПДВ 7733,00 грн. (ТОВ «Трест КБП 1» - податкова накладна №35 від 30.05.2013 на суму ПДВ 3758,37 грн.; ТОВ «Євромента» - податкова накладна №1787 від 31.05.2013 на суму ПДВ 3974,70 грн.);

- за липень 2013 року на суму ПДВ 4000,00 грн. (ТОВ «Вік Буд.Трейд» - податкова накладна №149 від 13.07.2013 на суму ПДВ 4000,00 грн.);

- за серпень 2013 року на суму ПДВ 4519,00 грн. (ТОВ «Вік Буд.Трейд» - податкова накладна №222 від 23.08.2013 на суму ПДВ 2259,60 грн., №233 від 27.08.2013 на суму ПДВ 2259,60 грн.).

У зв'язку з цим, відповідач дійшов висновку про завищення ТОВ «Експо Планбуд» податкового кредиту на загальну суму 22813,00 грн., у тому числі за вересень 2012 року на суму 4300,00 грн., за травень 2013 року на суму 9994,00 грн., за липень 2013 року на суму 4000,00 грн. та за серпень 2013 року на суму 4519,00 грн.

У висновках акту перевірки посадові особи контролюючого органу зазначили про порушення ТОВ «Експо Планбуд», зокрема, наступних вимог чинного законодавства:

- п.138.2 ст.138, п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем було занижено податок на прибуток за 2013 рік на загальну суму 41167,00 грн.;

- п.198.3 ст.198, абз. 1,2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 66146,00 грн., у тому числі за вересень 2012 року на суму 4300,00 грн., травень 2013 року на суму 9994,00 грн., липень 2013 року на 47333,00 грн. та серпень 2013 року на суму 4519,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі викладених в акті перевірки висновків Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- форми «Р» від 02.07.2015 №679, яким позивачу за встановлене порушення п.198.3 ст.198, абз. 1,2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 82683,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 66146,00 грн., сума за штрафними санкціями 16537,00 грн. (т.1, а.с.66);

- форми «Р» від 02.07.2015 №680, яким позивачу за встановлене порушення п.138.2 ст.138, п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 51459,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 41167,00 грн., сума за штрафними санкціями 10292,00 грн. (т.1, а.с.64).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, повивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх неправомірними та скасування в частині, з приводу чого суд зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Осмос Плюс» було надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» було прийнято послуги з організації перевезення вантажів на загальну суму 260000,00 грн., про що сторонами було складено та підписано наступні акти надання послуг:

- №1 від 02.07.2013 на суму 46000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 7666,67 грн.);

- №2 від 05.07.2013 на суму 53000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8833,33 грн.);

- №3 від 08.07.2013 на суму 57000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 9500,00 грн.);

- №4 від 10.07.2013 на суму 54000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 9000,00 грн.);

- №5 від 17.07.2013 на суму 50000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8333,33 грн.) (т.2, а.с.55-59).

Також Товариством з обмеженою відповідальністю «Осмос Плюс» було виписано Товариству з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» податкові накладні за №5 від 17.07.2013 на суму 50000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8333,33 грн.), №4 від 10.07.2013 на суму 54000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 9000,00 грн.), №3 від 08.07.2013 на суму 57000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 9500,00 грн.), №2 від 05.07.2013 на суму 53000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 8833,33 грн.) та №1 від 02.07.2013 на суму 46000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 7666,67 грн.) (т.2, а.с.60-64), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за липень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року від 20.08.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.1, а.с.201-207).

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у розмірі 260000,00 грн. відображені по рахунку 93 "Витрати на збут" ("Витрати на транспортування товару") за 2013 рік по дебету, про що свідчить надана суду картка рахунку 93 (т.2, а.с.73-76).

Крім того, відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» у ТОВ "Осмос Плюс" наявна кредиторська заборгованість перед позивачем на вказану суму грошових коштів (т.2, а.с.72).

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів / послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обов'язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Матеріали справи свідчать, що податковий кредит за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ "Осмос Плюс" був сформований позивачем на підставі документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства, а податкові накладні, виписані зазначеним контрагентом, містять всі реквізити, визначені в якості необхідних статтею 201 Податкового кодексу України, фактично висновок відповідача про наявність відповідних порушень ґрунтується на тому, що до перевірки позивачем не були надані акти виконаних робіт, товаротранспортні накладні або інші документи, які підтверджують факт здійснення ТОВ "Осмос Плюс" господарських операцій з перевезення та зв'язок таких операцій з господарською діяльністю ТОВ "Експо Планбуд".

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Відповідно до п.138.6 ст.138 ПК України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Згідно з п.138.8 ст.138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

При цьому, відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є належним доказом здійснення позивачем господарської діяльності з ТОВ «Осмос Плюс».

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, суд приходить до висновку, що договори, видаткові і податкові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб'єктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. N 996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 N 742/11/13-11 про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб'єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Судом під час дослідження господарської мети при здійсненні позивачем господарських операцій з вказаними контрагентами встановлено таке.

Відповідно до виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30.12.2015 основним видом господарської діяльності позивача за КВЕД 2010 є: код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (т.1, а.с.162-163).

Згідно із п.3 ст.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (нова редакція), який затверджений протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» №01/2016 від 05.09.2016, для вирішення статутних завдань, предметом діяльності підприємства в Україні та за її межами визначається підприємницька та господарська діяльність, зокрема, оптова та роздрібна торгівля будівельними матеріалами та лісоматеріалами (т.1, а.с.147-161).

Перевіркою наданих документів встановлено, що зміст вищевказаних актів наданих послуг містить інформацію щодо найменування, вартості послуг, свідчення, що послуги надані своєчасно та в повному обсязі та відсутність зауважень замовника щодо якості наданих послуг.

Разом з тим, зі змісту вказаних актів надання послуг неможливо встановити факт реального отримання ТОВ «Експо Планбуд» послуг з перевезення вантажів.

Зі змісту актів наданих послуг неможливо встановити виконання ТОВ «Осмос плюс» обов'язків з перевезення, позаяк письмовий договір між сторонами не укладався, а відтак лише з наданих суду актів наданих послуг не можливо встановити виконання операцій, передбачених усною домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що послуги з перевезення вантажів на суму 260000,00 грн. були надані в досить короткий період часу, зокрема, з 02.07.2013 по 17.07.2013.

Суд наголошує на тому, що надані позивачу ТОВ "Осмос Плюс" послуги мають разовий характер. Однак позивачем під час розгляду справи не було надано документів, які б підтверджували необхідність отримання позивачем послуг з перевезення вантажу.

У позовній заяві пояснення позивача в частині реальності господарських операцій з ТОВ «Осмос Плюс» зводяться лише до позиції про те, що господарські операції з перевезення вантажів підтверджуються відповідною первинною документацією.

Проте, суд звертає увагу позивача на те, що сама по собі наявність первинних документів не підтверджує зв'язку отриманих позивачем від вказаного контрагента послуг з його господарською діяльністю.

Отже, матеріалами справи не підтверджується безпосередній зв'язок між послугами, отриманими позивачем від контрагента ТОВ "Осмос Плюс" з власною господарською діяльністю позивача.

Під час розгляду справи позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені судом обставини та підтверджували правомірність віднесення ТОВ «Експо Планбуд» до складу витрат грошових коштів у сумі 260000,00 грн. та до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 43333,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 02.07.2015 №680, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 51459,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 41167,00 грн., сума за штрафними санкціями 10292,00 грн., є правомірним у повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення №679 від 02.07.2015, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 82683,00 грн., з яких сума за податковим зобов'язанням складає 66146,00 грн., сума за штрафними санкціями 16537,00 грн., є правомірним в частині визначення основного зобов'язання з податку на додану вартість на суму 43333,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 10833,00 грн.

Крім того, в акті перевірки відповідач зазначив про те, що ТОВ "Експо Планбуд" було безпідставно віднесено до податкового кредиту ПДВ у сумі 16252,00 грн. з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податковим накладним, які на момент складання акта перевірки були відсутні на підприємстві або були наявні лише в ксерокопії за такі періоди: за травень 2013 року на суму ПДВ 7733,00 грн. (ТОВ «Трест КБП 1» - податкова накладна №35 від 30.05.2013 на суму ПДВ 3758,37 грн.; ТОВ «Євромента» - податкова накладна №1787 від 31.05.2013 на суму ПДВ 3974,70 грн.); за липень 2013 року на суму ПДВ 4000,00 грн. (ТОВ «Вік Буд.Трейд» - податкова накладна №149 від 13.07.2013 на суму ПДВ 4000,00 грн.); за серпень 2013 року на суму ПДВ 4519,00 грн. (ТОВ «Вік Буд.Трейд» - податкова накладна №222 від 23.08.2013 на суму ПДВ 2259,60 грн., №233 від 27.08.2013 на суму ПДВ 2259,60 грн.), з приводу чого суд зазначає таке.

05.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вік Буд Трейд» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (Покупець) було укладено договір поставки №41, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю, а покупець - прийняти і оплатити плити пінополістирольні 15,25,35,фасад/еко, дах/підлога (товар). Згідно з п.1.2 договору найменування (асортимент), кількість, ціна товару, а також його вартість узгоджуються сторонами в специфікаціях, в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Пунктом 1.3 договору визначено, що передача/прийом товару по кількості та якості між сторонами оформляється видатковою накладною. Момент передачі/прийому товару є дата, вказана в видатковій накладній, підписаній сторонами або довіреними особами сторін. За умовами п.1.4 договору право власності у покупця на товар виникає з моменту прийняття товару покупцем. Відповідно до п.2.1 договору передача товару постачальником покупцеві здійснюється на складі покупця за наступними супровідними документами: видаткова накладна, податкова накладна, документи, що підтверджують якість товару.

Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31 грудня 2013 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (т.2, а.с.86-88).

З матеріалів справи слідує, що з метою виконання умов вказаного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Вік Буд Трейд» було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» прийнято товар на загальну суму 51115,20 грн., що підтверджується видатковими накладними за №ТР-0002016 від 27.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.), №ТР-0002004 від 23.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.) та №ТР-0001524 від 13.07.2013 на суму 24000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 4000,00 грн.), які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств (т.2, а.с.80-82).

Крім того, вказаним суб'єктом господарювання було виписано позивачу податкові накладні №149 від 13.07.2013 на суму 24000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 4000,00 грн.), №222 від 23.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.), №233 від 27.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.) (т.2, а.с.83-85), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за липень та серпень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року від 20.08.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.1, а.с.201-217).

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Трест КБП-1" по видатковій накладній №090713-2 від 09.07.2013 було передано позивачу товар на загальну суму 22550,24 грн. (у тому числі ПДВ на суму 3758,37 грн.) (т.2, а.с.77).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Експо Планбуд" в повному обсязі розрахувалось за отриманий товар, що підтверджується платіжним дорученням №338 від 30.05.2013 на суму 22550,24 грн. (т.2, а.с.79).

Також ТОВ "Трест КБП-1" було виписано ТОВ " Експо Планбуд" податкову накладну №35 від 30.05.2013 на суму 22550,24 грн. (у тому числі ПДВ на суму 3758,37 грн.) (т.2, а.с.90), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за травень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року від 20.06.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.1, а.с.192-200).

Як зазначено вище, відповідач в акті перевірки, мотивуючи висновки про безпідставне віднесення позивачем до податкового кредиту ПДВ у сумі 16252,00 грн. з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податковим накладним, які були виписані позивачу ТОВ «Трест КБП 1», ТОВ «Євромента» та ТОВ «Вік Буд.Трейд» за відповідні періоди, посилався на те, що вказані документи були відсутні на момент перевірки або були надані в копії.

У судовому засіданні 14.06.2017 судом було оглянуто оригінали податкових накладних за № 090713-2 від 09.07.2013 на суму 22550,24 грн. (у тому числі ПДВ на суму 3758,37 грн.), виписані ТОВ «Трест КБП 1») та №149 від 13.07.2013 на суму 24000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 4000,00 грн.), №222 від 23.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.), №233 від 27.08.2013 на суму 13557,60 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2259,60 грн.), які були виписані ТОВ «Вік Буд.Трейд»), копії яких містяться в матеріалах справи, та встановлено, що вказані податкові накладні, містять всі реквізити, визначені в якості необхідних статтею 201 Податкового кодексу України, а тому суд вважає, що податковий кредит на суму 16252,00 грн. був сформований позивачем на підставі належних документів, що в свою чергу, свідчить про помилковість висновків податкового органу щодо завищення ТОВ «Експо Планбуд» податкового кредиту за травень 2013 року на суму 7733,00 грн., за липень 2013 року на суму 4000,00 грн. та серпень 2013 року на суму 4159,00 грн.

Щодо господарських відносин Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромета», суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» на підставі платіжного доручення №344 від 31.05.2013 було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромета» грошові кошти на суму 23848,22 грн.

У вказаному розрахунковому документі зазначено призначення платежу «Оплата за CR 66/22 еластична гідроізол. Суміш зг. рах. №23945 від 31.05.2013 в т.ч. ПДВ 20 % 3974,70 грн. (т.2, а.с.92).

Судом встановлено, що вказаним контрагентом було виписано позивачу податкову накладну №1787 від 31.05.2013 на суму 23848,22 грн. (у тому числі ПДВ на суму 3974,70 грн.) (т.2, а.с.90), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за травень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року від 20.06.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.1, а.с.192-200).

З матеріалів справи слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Євромета» на підставі видаткової накладної №ЄМ-00023697 від 03.06.2013 було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» товар на суму 22464,000 грн. (у тому числі ПДВ на суму 3744,00 грн.) (т.2, а.с.89).

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальнісю «Євромета» було перераховано позивачу грошові кошти на суму 1384,22 грн., про що свідчить платіжне доручення №1937 від 03.06.2013.

З вказаного платіжного документу вбачається, що призначення платежу «повернення помилково перерах. коштів зг. листа №31 від 31.05.2013, в т.ч. НДС 20% - 230,70 грн.» (т.2, а.с.91).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що ТОВ «Експо Планбуд» було перераховано ТОВ «Євромета» за отриманий товар, переданий по видатковій накладній №ЄМ-00023697 від 03.06.2013, грошові кошти на суму 22464,00 грн. (23848,22 грн. (сума грошових коштів, перерахована позивачем ТОВ «Євромета» по платіжному дорученню від 31.05.2013 №344) - 1384,22 грн. (сума грошових коштів, яка була повернута ТОВ «Євромета» позивачу по платіжному дорученню від 03.06.2013 №1937), у тому числі ПДВ на суму 3744,00 грн.

Проте, зі змісту податкової декларації ТОВ «Експо Планбуд» з ПДВ за липень 2013 року вбачається, що позивачем було включено до складу податкового кредиту по господарських відносинах з ТОВ «Євромета» за травень 2013 року суму ПДВ у розмірі 3974,70 грн. Позивачем під час розгляду справи не було надано будь-яких пояснень щодо правомірності включення до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковою накладною №1787 від 31.05.2013 на суму 3974,70 грн., з урахуванням повернення позивачу помилково перерахованих коштів згідно платіжного доручення №1937 від 03.06.2013.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що ТОВ «Експо Планбуд» було завищено суму податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Євромета» за травень 2013 року на 230,70 грн.(3974,70 грн. - 3744,00 грн.).

У зв'язку з цим, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №679 від 02.07.2015 є правомірним в частині визначення основного зобов'язання з податку на додану вартість на суму 230,70 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 57,68 грн. по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Євромета» (230,70 грн. х 25%).

Також в акті перевірки зазначено про безпідставність віднесення до складу податкового кредиту за вересень 2012 року суми ПДВ у розмірі 4300,00 грн., з вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей по податковим накладним, які двічі включені до його складу, а саме: по господарським операціям з ТОВ «Завод «Енергія» на суму ПДВ 3750,60 грн. та з АТ «Альцест» на суму ПДВ 548,51 грн.), а також за травень 2013 року суми ПДВ у розмірі 2260,80 по податковій накладній, виписаній ТОВ "Рось-Пласт", з приводу чого суд зазначає наступне.

17.09.2012 між Акціонерним товариством «Альцест» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (Покупець) було укладено договір поставки №411бс/12, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець прийнято товар і сплатити за нього обумовлену договором грошову суму. Відповідно до п.1.2 договору предметом поставки є товар, перелік якого зазначається у видаткових накладних (специфікаціях до договору або в інших аналогічних документах) підписаних сторонами, які є невід'ємними частинами даного договору.

Згідно з п.3.1 договору ціна товару, що поставляється, та порядок розрахунків за товар зазначаються в рахунках-фактурах (видаткових накладних, специфікаціях до договору або в інших аналогічних документах) з урахуванням положень цього договору.

Пунктом 3.2 договору визначено, що ціни на товар наводяться на умовах EXW франко-склад постачальника (згідно Інкотермс 2000). Якщо сума поставки більше 7000,00 грн., постачальник має право поставити товар на умовах DDP (згідно Інкотермс 2000) за адресою : Київська обл., м.Біла Церква, Сквирське шосе, 178 «Стандарт Буд».

За умовами пп.5.4.1 п.5.4 договору покупець приймає товар за кількістю, якістю, асортиментом та комплектністю на складі постачальника. Покупець зобов'язаний перевірити товар та підписати видаткову накладну. Відповідно до п.11.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п.11.2 договору строк дії цього договору починається з моменту його підписання сторонами і закінчується 31.12.2012 (т.2, а.с.67-71). Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством «Альцест» було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» прийнято товар на загальну суму 3279,05 грн. (у тому числі ПДВ на суму 546,51 грн.), що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою печатками сторін видатковою накладною від 18.09.2012 №200246Цс (т.2, а.с.65).

Також вказаним суб'єктом господарювання було виписано позивачу податкову накладну №110279 від 18.09.2012 на суму 3279,05 грн. (у тому числі ПДВ на суму 546,51 грн.) (т.2, а.с.66), сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за березень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року від 19.04.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.2, а.с.102-104).

Як вбачається з реєстру отриманих податкових накладних, вказана податкова накладна була отримана позивачем саме у березні 2013 року.

Крім того, з вказаного реєстру вбачається, що ПАТ "Альцест" у вересні 2012 року було виписано позивачу податкову накладну №110621 від 26.09.2012 на суму 10437,28 грн. (у тому числі ПДВ на суму 1739,55 грн.), яка також була отримана ТОВ "Експо Планбуд" лише 29.03.2013 (т.2, а.с.97-100).

Відповідно до Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) до податкової декларації з ПДВ за березень 2013 року від 19.04.2013 сума ПДВ за вказаним документом у розмірі 1739,55 також була включена до складу податкового кредиту за березень 2013 року, яка становить 2286,05 грн. (1739,55 грн. + 546,51 грн.).

Отже, матеріали справи свідчать по те, що сума податкового кредиту за березень 2013 року у розмірі 2286,05 грн. по господарським відносинам з ПАТ "Альцест", сформована виключно із сум ПДВ по податковим накладним, які були виписані вказаним контрагентом позивача у вересні 2012 року, а саме: №110279 від 18.09.2012 (ПДВ у розмірі 546,51 грн.) та №110621 від 26.09.2012 (ПДВ у розмірі 1739,55 грн.), що, на думку суду, спростовує висновки податкового органу щодо подвійного включення ТОВ "Експо Планбуд" до суми податкового кредиту за вересень 2012 року суми ПДВ по податковій накладній №110279 від 18.09.2012.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем в акті перевірки помилково зазначено суму ПДВ за вказаною податковою накладною - 548,51 грн., оскільки зі змісту податкової накладної №110279 від 18.09.2012 вбачається, що сума ПДВ становить 546,51 грн.

Щодо позиції відповідача щодо подвійного включення до складу податкового кредиту за травень 2013 року суми ПДВ у розмірі 2260,80 грн., по податковій накладній виписаній ТОВ "Рось-Пласт", суд зазначає таке.

20.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (Покупець) було укладено договір поставки №20/05-1, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, умови та строк поставки і оплата яких визначена сторонами у заявках.

Згідно з п.2.1 договору ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами слідом переговорів.

Загальна вартість договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару за всіма заявками до даного договору (п.2.2 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що поставка товару здійснюється на підставі замовлень (заявок) покупця, форма яких погоджена з постачальником, викладених в письмовому вигляді та переданих факсом або особисто.

Покупець направляє постачальнику факсимільним зв'язком підписану уповноваженою особою та скріплену печаткою покупця заявку на поставку товару, в якій вказується вид, марка, асортимент, кількість, та умови поставки (EXW або СРТ із зазначенням пункту приймання-передачі товару, тощо), строки та порядок розрахунків згідно проведених переговорів сторін.

Відповідно до п.4.5 договору поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним чи іншим транспортом по реквізитам покупця, якщо інше не вказано в заявах на поставку кожної партії товару. За домовленістю сторін поставка товару може здійснюватись транспортом покупця (конкретизується в заявках до договору).

Згідно з п.5.6 договору право власності на товар та ризики виникають у покупця (у тому числі при поставці залізничним транспортом) в момент передачі товару покупцю (вантажоодержувачу), що фіксується накладною про приймання товару або актом приймання-передачі товару.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатки сторін і діє до « 31» грудня 2013 року, а якщо жодна із сторін не підтвердила письмово припинення дії цього договору до дати такого припинення - він вважається продовженим на той же строк та на тих самих умовах (т.2, а.с.50-54).

З метою виконання умов вказаного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт» було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» отримано товар на загальну суму 31871,94 грн., про що свідчать видаткові накладні №Рп-0000078 від 23.05.2013 на суму 13727,94 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2287,99 грн.), №Рп-0000092 від 30.05.2013 на суму 6804,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 1134,00 грн.), №Рп-0000089 від 30.05.2013 на суму 11340,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 1890,00 грн.) (т.2, а.с.41-43).

В свою чергу, позивач розрахувався перед вказаним контрагентом за отриманий товар у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №390 від 10.06.2013 на суму 11340,00 грн., №503 від 04.07.2013 на суму 6804,00 грн. та №336 від 30.05.2013 на суму 13727,94 грн. (т.2, а.с.44-46).

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Рось-Пласт» були виписані Товариством з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» податкові накладні №58 від 30.05.2013 на суму 11340,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 1890,00 грн.), №39 від 23.05.2013 на суму 13727,94 грн. (у тому числі ПДВ на суму 2287,99 грн.) та №59 від 30.05.2013 на суму 6804,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 1134,00 грн.) (т.2, а.с.47-49), суми ПДВ за якими були включені позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за травень 2013 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2013 року від 20.06.2013 (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (т.1, а.с.192-200).

В акті перевірки відповідач зазначив про те, що позивачем було віднесено до складу податкового кредиту за травень 2013 року суму ПДВ у розмірі 2260,80 грн. по податковій накладній №64 від 26.05.2013, яка була виписана позивачу його контрагентом, ТОВ "Рось-Пласт".

Допитана у судових засіданнях 14.06.2017 та 18.07.2017 в якості свідка Сагатюк Н.М. повідомила суду про те, що в базі податкових накладних підприємства відсутня податкова накладна №64 від 26.05.2013 на суму 2260,80 грн., виписана ТОВ "Рось-Пласт", і, відповідно, ТОВ "Експо Пласт" не включало суму ПДВ за вказаним документом до складу податкового кредиту за травень 2013 року.

Свідок зазначила, що сума податкового кредиту за травень 2013 року, яка була сформована за результатами господарських відносин з ТОВ "Рось-Пласт", становить 5311,99 грн.

Отже, з огляду на матеріали справи та пояснення свідка, а також враховуючи те, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження позиції, викладеної в акті перевірки щодо наявності податкової накладної №64 від 26.05.2013 з сумою ПДВ у розмірі 2260,80 грн. та її подвійного включення до складу податкового кредиту за травень 2013 року, суд вважає, що податковий орган дійшов помилкових висновків щодо завищення позивачем суми ПДВ за відповідний період по господарським операціям з ТОВ "Рось-Пласт".

Щодо позиції відповідача щодо подвійного включення до складу податкового кредиту за вересень 2012 року суми ПДВ у розмірі 3750,60 грн., яка була виписана ТОВ «Завод «Енергія", то у заяві про зміну позовних вимог від 05.09.2017 позивач погодився з висновками відповідача щодо наявності в діях ТОВ «Експо Планбуд» відповідного порушення.

Отже, з огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що донарахування відповідачем на підставі податкового повідомлення - рішення №679 від 02.07.2015 податку на додану вартість на суму 3751,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 938,00 грн. є правомірним та таким відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи матеріали справи суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.07.2015 №679 в частині нарахування грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 28228,37 грн., у тому числі основне зобов'язання на суму 22582,30 грн. (66146,00 грн. - (43333,00 грн. + 230,70 грн.) та штрафні (фінансові) санкції у сумі 5646,07 грн. (16537,00 грн. - (43333,00 грн. + 230,70 грн.) х 25 %).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем за заявлені вимоги майнового характеру сплачено судовий збір в сумі 2239,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.10.2016 №774 (т.1, а.с.2).

Разом з тим, положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сума судового збору, який підлягає до сплати за подання суб'єктом владних повноважень або юридичною особою позову майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, сума судового збору за заявлені позовні вимоги майнового характеру становить 2141,50 грн. (142766,74 грн. х 1,5 % : 100%), що свідчить про те, що позивачем було надмірно сплачено судовий збір.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог сума судового збору, яка відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, становить 423,43 грн. (28228,37 грн. х 1,5 % : 100%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 02.07.2015 №679 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 28228,37 грн., в тому числі основне зобов'язання на суму 22582,30 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дві грн. 30 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5646,07 грн. (п'ять тисяч шістсот сорок шість грн. 07 коп.).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити у задоволенні позову.

4. Стягнути судовий збір у розмірі 423,43 грн. (чотириста двадцять три грн. 43 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експо Планбуд» (ідентифікаційний код 34688382, місцезнаходження 09109, Київська обл., м.Біла Церква, вул.Сквирське шосе, буд.178) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код: 39468482, місцезнаходження: 09117, Київська обл., м.Біла Церква, бульв.50-річчя Перемоги, буд.12).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.