Справа № 308/11227/17
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді - Деметрадзе Т.Р.

при секретарі судового засідання - Струтинська Н.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3

перекладача - ОСОБА_4 Конг

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянки ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення іноземця за межі України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 листопада 2017 року відповідач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнула державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районні прикордонних знаків №176-177, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новоселиця», та була затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 08 листопада 2017 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Так, у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України немає, перебуває на території України незаконно, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати їй допомогу у поверненні до країни походження та достатніх коштів для повернення до країни походження або внесення застави не має.

Враховуючи зазначене, позивач просить на підставі ч.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити з України громадянку ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, одночасно з адміністративним позовом позивачем подано до суду клопотання, в якому він просить затримати громадянку ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 Ті ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2017 року громадянка ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3 незаконно, поза пунктом пропуску, перетнула державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районні прикордонних знаків №176-177, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Новоселиця», та була затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 08 листопада 2017 року, в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону, на підставі ст.3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, передана на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування відповідача на території України відсутні.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

За приписами ч.1 ст.23 цього Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

09 листопада 2017 року заступником начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону ОСОБА_6 прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідача та його розміщення у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, копія якого є в матеріалах справи.

Відповідно до положень ст.ст.9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в'їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною третьою статті 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 р. було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 р. в м. Нью-Йорку.

Таким чином, процедура реадмісії громадян ОСОБА_2 визначена ст.4 цієї Угоди. Відповідач підлягає видворенню не за процедурою передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 183-7 КАС України, а за процедурою, визначеною ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав.

Однак, позивачем визначена законодавством процедура не застосована.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що позивачем не застосовувалась до відповідача процедура реадмісії, яка має бути застосована у даному випадку, суд приходить до висновку, що правових підстав для примусового видворення громадянки ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України не має.

За таких обставин, у задоволенні позову про примусове видворення громадянки ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України слід та у задоволенні клопотання про затримання з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-7, ч. 2 ст. 256 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки ОСОБА_2 Ті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення іноземця за межі України відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7