Справа № 826/16860/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30 жовтня 2017 року 09:00 № 826/16860/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., суддів Костенко Д.А., Вєкуа Н.Г. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фок-Пром АМЗ» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Фок-Пром АМЗ», (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві), Державної фіскальної служби України, (далі - ДФС України), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкової накладної від 07.09.2015 № 82; вважати прийнятою та зареєстрованою податкову накладну від 07.09.2015 № 82 датою та часом, коли вона була направлена засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 07.09.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова Державної фіскальної служби України у реєстрації податкових накладних є протиправною. Так, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало те, що не укладено договір про визнання електронної звітності, оскільки 25.08.2015 ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві в односторонньому порядку розірвало договір про визнання електронних документів від 11.05.2015 № 110520151 з позивачем, однак в адміністративній справі № 826/24210/15 постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 16.12.2015, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 адміністративний позов ПП «Фок-Пром АМЗ» задоволено, визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 11.05.2015 № 110520151.

Таким чином, зазначений договір чинний, підстави для неприйняття податкової накладної від 07.09.2015 № 82 відсутні.

Представником ДФС України надано суду письмові заперечення, в яких представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях. При цьому зазначивши, що неприйняття податкових документів надісланих засобами електронного зв'язку відбувається в автоматичному режимі та не залежить від дій ДФС України.

Представник ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві надіслав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши, що на момент направлення позивачем податкової накладної від 07.09.2015 № 82, договір про визнання електронних документів було розірвано, а з 01.01.2016 позивач перебуває на обліку у іншій податковій службі, а отже неможливо зареєструвати вказану податку накладну тією датою та часом, що просить позивач.

Представники відповідача у відповідне судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надійшли.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Приватне підприємство «Фок-Пром АМЗ», ідентифікаційний номер 39683682, є юридичною особою, яка зареєстрована 10.03.2015 за № 0011564 відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві.

З 11.03.2015 Приватне підприємство «Фок-Пром АМЗ» прийнято на облік до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків, про що зроблено відповідний запис під № 96.

Приватне підприємство «Фок-Пром АМЗ» з 11.03.2015 перебуває на обліку у ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник єдиного внеску, про що зроблено відповідний запис під № 0665. ПП «Фок-Пром АМЗ» є платником податку на додану вартість, та має індивідуальний податковий номер № 26.

На виконання вимог п. 49.4 Податкового кодексу України, між позивачем і ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено договір про визнання електронних документів від 11.05.2015 № 110520151.

Предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Відповідно до пункту 1.1. договору позивач зобов'язується надсилати до органу ДПС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті), затвердженому ДПА України.

Згідно з пунктом 3.1 договору ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві взяла на себе обов'язки забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді позивача у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

Пунктом 4 договору передбачено, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Так, 07.09.2015 позивач з метою реєстрації податкової накладної засобами електронного зв'язку, подав податкову накладну від 07.09.2015 № 82.

Проте, до позивача від ДФС України надійшла квитанція № 1 з позначкою «Документ не прийнято». Підставою для відмови в прийнятті вказаної податкової накладної зазначено наступне: «порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, а саме: - для платника ЄДРПОУ: « 39683682», код ДПІ: « 2652», не укладено Договір про визнання електронної звітності».

Позивач посилаючись на протиправність відмови у прийнятті податкової накладної від 07.09.2015 № 82, наголосивши, що відмова порушує права та законні інтереси позивача, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

У контексті викладеного, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб, під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: a) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: a) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (п. 201.4 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 201.10 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у наведений строк надсилав відповідачу ряд податкових накладних, для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 11 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

З 01.02.2015 реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладці та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Кодексу, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, Кодексом визначено обов'язок з реєстрації податкових накладних та, в той же час, не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі, натомість передбачено певні негативні наслідки для учасників господарських правовідносин у випадку невиконання такого обов'язку.

При цьому, встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, нормами Кодексу, делеговано Кабінету Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно п. 2 Порядку № 1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС (п. 8 Порядку № 1246).

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є, зокрема, наявність помилок (пп.1 п.9 Порядку).

Однак, ні Податковим кодексом України, ні Порядком № 1246, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не конкретизуються помилки (не наводиться перелік), виявлення яких унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

Слід зазначити, що зазначена відсутність законодавчого регулювання підстав можливого повернення податкової накладної суттєво порушує права платника податку.

Так, судом встановлено, що для відмови у прийнятті податкових накладних позивача є виявлення помилки, а саме: для платника ЄДРПОУ: « 39683682», код ДПІ: « 2652», не укладено Договір про визнання електронної звітності».

У відповідності до п. 2 розділу II Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 (надалі - Інструкція № 233) для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

У відповідності до п. 7 Інструкції № 233 підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов'язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Як встановлено судом, між ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві та Приватним підприємством «Фок-Пром АМЗ» 11.05.2015 укладено договір № 110520151 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання електронних податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної податкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Листом ДПІ Деснянського району ГУ ДФС у м. Києві від 25.08.2015 Приватне підприємство «Фок-Пром АМЗ» повідомлено про розірвання договору про визнання електронних документів від 11.05.2015 № 110520151, у зв'язку з порушенням істотних умов Договору, а саме: у зв'язку з відсутністю ПП «Фок-Пром АМЗ» за місцезнаходженням.

На підтвердження своїх доводів про відсутність позивача за своїм місцезнаходженням, контролюючим органом надано повідомлення від 25.08.2015 № 684 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням та довідку про встановлення місцезнаходження платника податків.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 16.12.2015 в адміністративній справі № 826/24210/15 позов ПП «Фок-Пром АМЗ» до ДПІ Деснянського району ГУ ДФС у м. Києві задоволено, визнано протиправними дії ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС України у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку Договору про визнання електронних документів від 11.05.2015 № 110520151.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 апеляційну скаргу ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС України залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києві від 16.12.2015 без змін.

Таким чином, суд дійшов висновків, що договір від 11.05.2015 № 110520151, є чинним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази існування обставин, передбачених п. 4 ч. 6 договору в частині права органу ДФС на скасування такого договору в односторонньому порядку.

Пунктом 3 ч. 6 договору визначено, що договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податку подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Згідно з приписами п. 5 ч. 6 договору у разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Так, в матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія посиленого сертифіката відкритого ключа, котрий підтверджує, що строк дії вказаного ключа, електронного цифрового підпису позивача становить з 13:32:15 12.08.2015 по 23:59:59 14.05.2016.

За таких обставин доводи відповідача з приводу не укладення позивачем договору про визнання електронної звітності, матеріалами справи не підтверджуються, що свідчить про відсутність законних підстав для не прийняття поданої позивачем у спірний період до реєстрації податкової накладної і розрахунків коригування.

З аналізу викладених законодавчих норм та обставин справи, суд дійшов висновку, що суб'єктом владних повноважень, що має нести відповідальність за неприйняття до реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової звітності позивача, є Державна фіскальна служба України, як адміністратор Реєстру, згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 07.09.2015 № 82 є обґрунтованими.

Крім того, суд дійшов висновку, що податкова накладна від 07.09.2015 № 82 мала бути прийнята та зареєстрована протягом операційного дня, коли її було надіслано позивачем до Державної фіскальної служби України засобами телекомунікаційного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням висновків, викладених в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 № 1486/12/13-13 (резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог п.1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати)).

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Приватного підприємства «Фок-Пром АМЗ» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного підприємства «Фок-Пром АМЗ» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті для реєстрації податкової накладної від 07.09.2015 № 82.

3. Вважати прийнятою та зареєстрованою податкову накладну від 07.09.2015 № 82 датою та часом, коли вона була направлена засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 07.09.2015 р.

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ на користь Приватного підприємства «Фок-Пром АМЗ» (код ЄДРПОУ судові витрати у сумі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 копійок).

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Ю.Т. Шрамко

Судді Н.Г. Вєкуа

Д.А. Костенко