Справа № 522/21019/17
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/2100/17
У Х В А Л А

08 листопада 2017 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до Джафарова Парвіза про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_1 Джафарова Парвіза, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача із вказаними вимогами, просив затримати громадянина ОСОБА_1 Джафарова Парвіза, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення за межі України.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із позовом про примусове видворення за межі України вправі звертатись центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як слідує з адміністративного позову та доданих до нього документів з такими вимогами звернувся територіальний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, визначений постановою КМУ від 15 червня 2011 р. № 658 «Про утворення територіальних органів Державної міграційної служби» Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, проте, як вбачається з вимог ст. 30 названого закону з таким позовом вправі звертатись центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, відповідно до Положення про державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360 Державна міграційна служба України.

Разом з тим, правилом ч. 1 ст. 183-7 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Проте, відповідно до п. 4 листа Міністерства юстиції України 26.12.2008 № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Таким чином, враховуючи, що Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» містить спеціальні норми права щодо врегулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про подання цього пособу особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 судам необхідно враховувати, що з 26 грудня 2011 року (часу набрання чинності Законом України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства") органи внутрішніх справ не мають повноважень на звернення до суду щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, оскільки відповідно до статті 30 цього Закону зазначені повноваження покладені на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. Однак відповідно до процесуального законодавства право на звернення до суду залишилося за органами внутрішніх справ. Ураховуючи правила процесуального правонаступництва (стаття 55 КАС України) та норми матеріального права про передачу повноважень до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, судам необхідно мати на увазі, що належним позивачем у таких справах буде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Отже, наведене свідчить, що повноваженою особою діяти від імені позивача є Державна міграційна служба України як центральний орган виконавчої влади

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Керуючись ст. 30 закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 4 ч. 2 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до Джафарова Парвіза про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина ОСОБА_1 Джафарова Парвіза, ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Свячена Ю.Б.