Справа № 404/6672/17
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6672/17
Номер провадження 2-а/404/668/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з позовом до заявленого субєкта оскарження, в якому просить: скасувати постанову серії БР №838402 від 17.10.2017 року в справі про адміністративне правопорушення про застосування до нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу за обвинуваченням по ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду заяву, про розгляд справи без його участі у звязку із великою завантаженістю по службі.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, зясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту винесеної відповідачем постанови серії БР №838402 від 17.10.2017 року, убачається що: позивач того ж дня, о 11 годині 25 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху для здійснення обгону про цьому перетнув суцільну лінію 1.1 на автомобільній дорозі Стрий Тернопіль Кропивницький Знамянка.

Для забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст.7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обовязок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Відповідно до п. 9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, згідно наказу МВС України від 06.11.2015 року № 1376 з подальшими змінами, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Відповідно до приписів статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч. 1-2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На виконання вказаної вимоги, суд запропонував всім учасникам провадження надати відповідні докази, а відповідача - зобовязав довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України. Всупереч висловленій пропозиції, суду доказів не подано. Відповідач не дотримався вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав, витребуваних судом доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 8.1 ОСОБА_4 дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

В ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення розмітки проїзної частини дороги.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ОСОБА_4 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Дотримуючись умов ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Отже, ймовірне вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доказами не підтверджується і ґрунтується на припущеннях зацікавленої у результатах службової особи: постанови, яка не може бути визнана як належний та допустимий доказ. Оскаржуване рішення винесено з обмеженням прав особи на захист.

Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обовязкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень субєкта владних повноважень.

Всупереч виконання практики застосування рішень Європейського суду з прав людини ( ст. 6 Конвенції) не було розяснено процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, після чого водій добровільно, без обмеження процесуальних прав і свобод заперечив проти здійснення ним адміністративного проступку. Таку форму доказування передбачено національним законодавством і вона не суперечить міжнародним стандартам, а тому суд вважає необхідно застосування відповідної форми доказування в даному випадку.

Відповідач не спростував заперечення водія. Не відбирались пояснення очевидців. Залишаються не спростованими заперечення особи яка притягається до адміністративної відповідальності. У будь-якій формі не фіксувався процесуальний порядок, з моменту виявлення ймовірного проступку, до вручення копії постанови про адміністративне правопорушення (ст. 284 КУпАП).

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Постанову серії БР №838402 від 17.10.2017 року поліцейського СРПП Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд міста Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_5