Справа № 812/1121/17
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1121/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за участю:

представників позивача: Фоменка Д.О., Шевченко О.М.,

представника відповідача: Кочеткової А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації (далі - Позивач, Управління) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що 27.07.2017 на його адресу рекомендованим листом із повідомленням надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 №Ю-931-17, в якій зазначено, що станом на 30.06.2017 заборгованість зі сплати єдиного внеску Управління становить 61573,92 грн. На підставі цієї вимоги про сплату боргу (недоїмки) Відповідач вимагає від нього сплатити недоїмку в сумі 61573,92 грн. протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги на зазначений рахунок органу доходів і зборів, відкритий у відповідному органі казначейства. Позивач вважає дану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в Управлінні відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску, що підтверджується звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів та платіжними дорученнями про оплату сум нарахованого єдиного внеску. На підставі викладеного, Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 №Ю-931-17 зі сплати єдиного внеску в сумі 61573,92 грн. (т.1 а.с.3-5).

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, з підстав зазначених в позові. Окрім цього, зазначили, що 15.11.2017 Управління звернулось до Відповідача з заявою про звільнення від виконання обов'язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а тому до Управління не можуть бути застосовані ані штрафні, ані фінансові санкції за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 і до закінчення антитерористичної операції.

Відповідач позов не визнав, надав письмові заперечення (т.1 а.с.217-219), в обґрунтування яких зазначив, що згідно з ч.6 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Відповідно до даних інтегрованої картки платника станом на 01.01.2017 заборгованість Позивача з ЄВ складає 69433,38 грн. За період з 20.01.2017 по 30.06.2017 Позивачем було нараховано ЄСВ в сумі 320234,79 грн. та сплачено328094,25 грн. Так, керуючись ст.3 розділу ІV Інструкції №449 та на підставі даних інтегрованої картки платника податків ГУ ДФС у Луганській області було сформовано та надіслано Позивачеві вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 за №Ю931-17 станом на 30.06.2017 на загальну суму боргу 61573,92 грн. На підставі викладеного, Відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 24.10.2017 Відповідачем надано пояснення (т.2 а.с.5-6), в обґрунтування яких зазначив, що у зв'язку з проведенням Управлінням культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації державної реєстрації зміни місцезнаходження на м. Сєвєродонецьк, пр.-т Центральний, буд. 59, Позивач з 27.12.2014 перейшов на облік до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області. Підприємство перейшло на облік в іншу ДПІ з загальною сумою переплати з ЄВ у розмірі 121411,78 грн. Відповідно до даних інтегрованої картки Позивача у 2015 році платником було нараховано зобов'язань на загальну суму 528 297,59 грн., в той час погашено було лише 368232,1 грн., що призвело до виникнення заборгованості з ЄВ на загальну суму 38683,71 грн. (станом 31.12.2015). У 2016 р. всього було нараховано підприємству 534 169,57 грн., з яких: самостійно визначених зобов'язань - 405908,75 грн.; застосованих ДПІ штрафних санкцій - 107 241,23 грн.; пені за несвоєчасну сплату ЄВ - 21019,59 грн. Позивачем було самостійно погашено 503389,9 грн. (з урахуванням повернених помилково сплачених коштів у розмірі 65907,39грн.) Отже, заборгованість станом на 31.12.2016 року складала 69433,38 грн. У 2017 році (станом на 30.06.2017) Позивачем було нараховано зобов'язань на суму 320234,79 грн., погашено - 328094,25 грн., загальна сума заборгованості - 61573,92 грн. Таким чином, як зазначає Відповідач, зазначена у вимозі від 14.07.2017р. за № Ю-931-17 загальна сума недоїмки з ЄВ у розмірі 61573,92 грн. складається з: 600 грн. - залишку несплачених нарахувань по декларації № від 04.05.2017 та 60973,74 грн. - несплачені нарахування по декларації № від 01.06.2017.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в запереченнях. Крім того, зазначив, що по відношенню до Позивача ще 26.10.2016 ДПІ у м.Сєвєродонецьку було винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 163638,44грн. Вказане рішення Позивач отримав 28.10.2016, воно є узгодженим, оскільки Позивач ані в адміністративному, ані в судовому порядку не оскаржив його.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено і це не оскаржується сторонами, що Позивач - Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації () є органом державної влади, з 18.01.1996 перебуває на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується інформацією зазначеною у виписці з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.17-19).

14.07.2017 Головним управлінням ДФС у Луганській області винесено вимогу №Ю-913-17 про сплату боргу (недоїмки) відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки на суму 61573,92 грн. (т.1 а.с.6).

Зазначену вимогу отримано уповноваженим представником 24.07.2017 (а.с.26).

Позивач відразу звернувся до суду і в адміністративному порядку вказану вимогу до органів ДФС не оскаржував.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до висновку про те, що правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI зі змінами на час виникнення спірних правовідносин (далі ПК України), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI з відповідними змінами, які діють на час виникнених правовідносин (далі Закон № 2464-VI), та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з відповідними змінами, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі Інструкція).

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктами 1, 3, 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу VII Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач дійсно за період з липня 2014 р. по липень 2017 р. сплачував ЄСВ, що підтверджується копіями звітів про суми нарахованої зарплати та платіжних доручень про сплату ЄСВ за вказаний період (т.1 а.с.27-214).

Однак, станом на 31.12.2015 у Позивача виникла заборгованість з ЄСВ на загальну суму 38 683,71грн., оскільки у 2015 році платником було нараховано зобов'язань на загальну суму 528 297,59грн., при цьому погашено лише 368 232,1грн.

Вказані обставини підтверджуються даними інтегрованої картки Позивача (т.2 а.с.49-56), актом №749-07 від 28.09.2017 звіряння розрахунків платника за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 по сплаті ЄСВ, проведеного між ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області і бухгалтером Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації (т.1 а.с.231). Бухгалтер Управління підписала вказаний акт, жодних зауважень з цього приводу в акті не зазначила.

Станом на 31.12.2016 у Позивача виникла заборгованість з ЄСВ на загальну суму 69433,38грн., оскільки у 2016 році всього підприємству було нараховано 534 169,57грн., з яких :

- самостійно визначених зобов'язань - 405 908,75 грн.;

- застосованих ДПІ штрафних санкцій - 107 241,23грн.;

- пені за несвоєчасну сплату ЄСВ - 21 019,59грн.

Позивачем було самостійно погашено 503 389,9грн. (з урахуванням повернених помилково сплачених коштів у розмірі 65 907,39грн.).

Дані обставини підтверджуються інтегрованою карткою Позивача (т.2 а.с.35-48), актом №6323-07 від 28.09.2017 звіряння розрахунків платника за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 по сплаті ЄСВ, проведеного між ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області і бухгалтером Управління культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації (т.1 а.с.232). Жодних зауважень до акту бухгалтер підприємста також в цьому акті не зазначив.

Станом на 30.06.2017 Позивачем було нараховано зобов'язань на суму 320 234,79грн., погашено - 328 094,25грн., загальна сума заборгованості склала 61 573,92грн. Зазначні обставини підтверджуються інтегрованою карткою Позивача (т.2 а.с.8-30).

Таким чином, вказана сума недоїмки у вимозі від 14.07.2017 за №Ю-931-17 у розмірі 61 573,92грн. складається з: 600грн. - залишку несплачених нарахувань по декларації № від 04.05.2017 та 60 973,74грн. - несплачених нарахувань по декларації № від 01.06.2017 (т.1 а.с.26,224, т.2 а.с.20-зворотний бік-21).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вимога ГУ ДФС України у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 №Ю-931-17 є правомірною та такою, що відповідає вказаним вище нормам Закону №2464-VІ та Інструкції. Підстав для її скасування судом не встановлено.

Доводи представників позивача про те, що на кінець 2014 року в Управлінні рахується переплата зі сплати ЄСВ у розмірі 121 411,78грн., а тому Позивачу безпідставно нараховано заборгованість у наступних роках, є незмістовними і спростовуються вище переліченими доказами. Крім того, суд звертає увагу на те, що подальша заборгованість Управління виникла у зв'язку з тим, що 26 жовтня 2016 року ДПІ у м.Сєвєродонецьку застосувала до Позивача штрафні санкції та нарахувала пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 163 638,44грн. (т.2 а.с.4). Вказане рішення отримано уповноважною особою Коломак І.Г. 28.10.2016 і в подальшому Позивачем не оскаржено, а тому є узгодженим і діючим на теперішній час. Всі подальші сплати по ЄСВ погашали суми штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд роз'яснює Позивачу, що в такому випадку згідно ч.6 ст.25 Закону №2464-VІ у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості її виникнення.

З цих же підстав суд вважає незмістовними посилання представників позивача на те, що 15.11.2017 Управління звернулось з заявою до ДПІ у м.Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області про звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною другою статі 6 Закону №2464-VІ, тому до Позивача необхідно застосувати пункт 9-4 розділу VІІІ Закону №2464-VІ, а всі рішення податкових органів винесені по відношенню до Управління щодо сплати недоїмки, штрафу і пені є тепер протиправними.

Суд ще раз наголошує увагу на тому, що рішення № від 26.10.2016 ДПІ у м.Сєвєродонецьку про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у загальному розмірі 163 638,44грн. є узгодженим і ні в адміністративному, ні в судовому порядку Позивачем не оскаржувалось. Всі подальші сплати по ЄСВ погашали суми штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. А подача заяви 15.11.2017 про звільнення від обов'язків не може автоматично скасувати застосовані до Позивача штрафні санкції та пеню. Винесена Відповідачем вимога про сплату боргу (недоїмки) від 14.07.2017 №Ю-931-17, лише яка є предметом розгляду даної справи, є вже наслідком заборгованості, що утворилась в тому числі із-за застосування до Позивача рішення № від 26.10.2016, яке є узгодженим.

Інших правових доводів позовна заява не містить.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому у його задоволенні слід відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України судові витрати, понесені Позивачем, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 69-79,86, 94, 158-163,186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управлінню культури, національностей та релігій Луганської обласної державної адміністрації до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 20 листопада 2017 року.

Суддя Н.М. Басова