Справа № 466/5138/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10242/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі № 466/5138/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20 червня 2017 року № 1924/06-40 про відмову у переведенні його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до вказаного Закону, виходячи із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі відповідно до довідок Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 червня 2017 року № 40-602/95 та № 40-602/94, починаючи з 12 червня 2017 року без обмеження граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскільки його стаж на посадах в органах державної влади та органах місцевого самоврядування становить 22 роки та 6 місяців, він має право на пенсію відповідно до Закону № 3723-XII, однак відповідач протиправно відмовив йому у її призначенні.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії державного службовця, оскільки станом на момент набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон 889-VIII) він не обіймав посади державного службовця, а також у нього відсутній стаж 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у Личаківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Львова та з 15 квітня 2015 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

12 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII та надав довідки Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 червня 2017 року № 40-602/94 та № 40-602/95.

Листом від 20 червня 2017 року № 1924/06-40 відповідачем відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії державного службовця з тих підстав, що період його роботи з 29 березня 2004 року по 19 лютого 2008 року на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що на момент набрання чинності Законом 889-VIII ОСОБА_3 мав стаж державного службовця понад 20 років, що дає йому право на призначення пенсії державного службовця.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З 01 травня 2016 набув чинності Закон 889-VIII, у Розділі XI Прикінцеві та перехідні положення якого передбачені певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців, які займали посади державної служби до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 12 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідні категорії посад державної служби, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до умов Закону № 3723-ХІІ визначені статтею 25 цього Закону. Цією ж статтею передбачено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

На виконання постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року Про введення в дію Закону України Про державну службу постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, яким було визначено посади і органи, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби.

Так, відповідно до положень вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується, зокрема, час строкової служби, робота на посадах керівних працівників та спеціалістів у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2001 року) до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зокрема, на посадах керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, які відносилися до п'ятої категорії осіб.

Згідно з записами трудової книжки позивача із 17 травня 1973 року по 04 червня 1975 року позивач проходив військову службу; з 11 травня 1990 року по 02 січня 2001 року працював на посадах інженера виробничо-технічного відділу, начальника адміністративно-господарського відділу, директора бази та директора виробничо-постачальної бази Управління капітального будівництва Львівського міськвиконкому; з 29 березня 2004 року по 21 серпня 2007 року працював на посадах начальника та заступника начальника Управління капітального будівництва Львівської міської ради; з 21 серпня 2007 по 18 лютого 2008 року - робота на рівнозначній посаді; з 18 лютого 2008 року по 25 лютого 2014 року працював на посаді заступника та першого заступника територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Також, в трудовій книжці містяться відомості про прийняття позивачем 01 травня 1994 року присяги державного службовця на виконання вимог Закону 3723-XII та Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» та 17 травня 2004 року - присяги посадової особи місцевого самоврядування на підставі Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Правомірність віднесення періоду роботи позивача з 05 серпня 1992 року по 02 січня 2001 року на посаді директора бази та директора виробничо-постачальної бази Управління капітального будівництва Львівського міськвиконкому до відповідних категорій посад державної служби також підтверджується довідкою Управління капітального будівництва Львівського міської ради від 06 листопада 2017 року № 05-333.

Таким чином, спірні періоди роботи позивача з 11 травня 1990 року по 02 січня 2001 року та з 29 березня 2004 року по 18 лютого 2008 року підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що дає підстави для висновку, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Законом № 889-VIII становить більше 20 років, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 з урахуванням поданих довідок.

Разом з тим, позовна вимога щодо призначення йому пенсії без обмеження граничним розміром не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону №3723-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Наведені норми неконституційними не визнавались та є чинними.

Таким чином, встановлені законодавством обмеження розміру пенсії підлягають застосуванню при призначенні і виплаті позивачу пенсії, що судом першої інстанції враховано не було та помилково задоволено позов в цій частині.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно вирішив справу по суті, однак, допустив помилкове застосування норм матеріального права, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі № 466/5138/17 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи із розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, відповідно до довідок Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 червня 2017 року № 40-602/94 та № 40-602/95 починаючи з 12 червня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст судового рішення виготовлено 14 листопада 2017 року.