Справа № 295/9861/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА
іменем України
"14" листопада 2017 р. Справа № 295/9861/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шидловського В.Б.
суддів: Мацького Є.М.
Шевчук С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "22" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача - Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести нарахування призначеної йому пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за № 441 від 10 липня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з лютого 2015 року по січень 2017 року сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплачувати призначену йому з 08 лютого 2017 року пенсію в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.
Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2017 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за № 441 від 10 липня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з лютого 2015 року по січень 2017 року сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, одноразових премій та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та виплачувати пенсію в новому розмірі, починаючи з 01.08.2017 року.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що згідно ч.3 ст.43 Закону № 2262 для визначення розміру пенсії, окрім щомісячних премій та відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення враховуються лише щомісячні надбавки, доплати, підвищення, а не щомісячні винагороди, а також допомоги, компенсації, індексації і т.і. - одноразові види грошового забезпечення.
Також з апеляційною скаргою звернувся позивач. У апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд прийняв неправомірне рішення в частині проведення виплати пенсії лише з 01.08.2017 року і при цьому без вказівки щодо не обмеження виплат пенсії кінцевою датою.
У відповідності до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до положень абз.4 ч.8 ст.183-2 КАС України зазначена адміністративна справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила наступне.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
28.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача, в якій просить прийняти додатковий документ - довідку командира військової частини НОМЕР_1 (на момент звільнення польова пошта В 2803) № 441 від 10 липня 2017 року, якою підтверджується проведення виплат йому за період з лютого 2015 року по січень 2017 року (час звільнення) суми отриманих ним щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та нарахувати і виплачувати в подальшому без обмеження кінцевої дати, в повному обсязі призначену йому з 08.02.2017 року пенсію в новому розмірі, у зв`язку з тим, що при призначенні йому пенсії безпідставно не були враховані вищевказані виплати, що мали бути враховані згідно ст.43 вищевказаного закону.
Листом № 1491/Д-ІІ від 23.08.2017 року Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено в проведенні перерахунку на підставі того, що постановою № 393 від 17.07.1992 року не передбачено включення в додаткові види грошового забезпечення, які враховуються для призначення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, винагороди за участь в АТО.
Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків , що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони грунтуються на приписах чинного законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року.
Частиною першою статті 9 цього Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 1294 від 07.11.2007 року) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі
місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 1294 від 07.11.2007 року та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 р. № 158 зі змінами від 31 січня 2015 р. № 24 встановлено грошову винагороду за участь в антитерористичних операціях та бойових діях (далі за текстом - винагорода за участь в АТО).
Зазначена грошова винагорода виплачується військовослужбовцям, які приймають безпосередню участь в антитерористичних операціях з 1 травня 2014 року.
Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.
Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України від 12.06.2014 р. № 383 «Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислюється, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах.
Відповідно до пункту 2 названого наказу винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).
Тобто названа грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, приймаючих участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер.
Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, носить реальний та постійний характер, а тому відповідно до ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ підлягає обов`язковому включенню до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років.
Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20.10.2015 року у справі № 21-2942а15. Верховний Суд України у вказаній справі дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15. Так, Верховний Суд України в постанові вказав, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова винагорода та грошова допомоги при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія лише у разі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обумовлених виплат.
В матеріалах справи міститься довідка № 441 від 10.07.2017 року, видана командиром військової частини НОМЕР_1 , щодо додаткових видів грошового забезпечення, із яких нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка свідчить про нарахування позивачу сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії, винагороди за участь в АТО, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 6).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідки є неправомірною, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо часу, з якого позивач має право на перерахунок пенсії.
Згідно із ч.2 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до моменту звернення позивача з відповідною заявою та до моменту подання ним нової довідки про складові грошового забезпечення, дії відповідача по виплаті та нарахуванні йому пенсії суд вважає правомірними, так як відповідач керувався тими даними, які містилися у матеріалах пенсійної справи. Оскільки позивач подав заяву до відповідача 28.07.2017 року, а тому перерахунок пенсії йому слід здійснити з 01.08.2017 року.
Колегія суддів зазначає, що суд не може обмежувати судовим рішенням термін або строк виплати перерахованого розміру пенсії, оскільки з самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.
Верховним судом України висловлено правову позицію щодо застосування строку виплати пенсії у постанові від 19.03.2013 року по справі № 21-53а13 та від 23.04.2012 року по справі № 21-239а11.
У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "22" вересня 2017 р. змінити, виклавши резолютивну частину у такому формулюванні.
Зобов`язати відповідача - Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести нарахування призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за № 441 від 10 липня 2017 року, з урахуванням виплачених за період з лютого 2015 року по січень 2017 року сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразової премії та винагороди за участь в АТО, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплачувати призначену пенсію з 01 серпня 2017 року пенсію в новому розмірі, без обмеження кінцевої дати виплат.
В решті постанову залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

- ,