Справа № 193/63/17(2-а/193/7/17)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2017 рокусправа № 193/63/17(2-а/193/7/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.
суддів: Шлай А.В. Кругового О.О.
за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, 3 особи Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про оскарження дій органів владних повноважень, призначення та виплата одноразової грошової допомоги в зв`язку з отриманням інвалідності військовослужбовця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.01.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства оборони України (далі МО України), 3 особи Дніпропетровського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України (далі Дніпропетровський ОВК МО України), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо повернення його заяви про виплату на його користь одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому зазначеної допомоги та зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2017 року позовні вимоги задоволено, визнано неправомірними дії МО України, та на відповідача покладено обов`язок призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на користь позивача стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 640 грн.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, МО України подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судом першої інстанції встановлено, і зазначена обставина не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 у період з 10.04.1983 року по 15.05.1983 року проходив військову службу в Прикордонних військах Комітету державної безпеки СРСР та виконував інтернаціональний обов`язок в діючій армії під час бойових дій на території республіки Афганістан (а.с. 13).
За даними довідки обласної МСЕК №5 серії 10-ААГ №005479 від 23.03.2015 року, ОСОБА_1 , починаючи з 16.03.2015 року є інвалідом третьої групи, у зв`язку із пораненням (контузією) і захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, що також підтверджується і витягом із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №543 від 18.02.2015 року (а.с. 14-15 ).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги за приписами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1999 року (далі - Закон №2011-XII).
Листом №11/Д-5081 від 15.10.2015 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України підтверджено факт того, що в 1983 році позивач дійсно проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що входила до складу Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР та був звільнений з цієї частини в запас, однак роз`ясне но, що діючими нормативно правовими актами не визначено, що Державна прикордонна служба України є правонаступником Середньоазіатського прикордонного округу КДБ СРСР, відсутні також і приписи, що зобов`язують її виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям, які проходили військову службу в даному прикордонному окрузі (а.с 17).
В подальшому ОСОБА_1 звернувся з аналогічною заявою та доданою до неї документами до Дніпропетровського ОВК МО України, однак листом №7/3912/7 від 27.11.2015 року зазначену заяву разом з документами повернуто позивачу з мотивів не здійснення МО України виплати одноразової допомоги особам, які звільнились з Прикордонних військ, (а.с. 18).
При зверненні до суду із позовом до Дніпропетровського ОВК МО України щодо протиправності дій відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, постановою Софійського районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2016 року у справі №2а/193/6/16 визнано протиправними дії та зобов`язано Дніпропетровський ОВК МО України прийняти у ОСОБА_1 заяву про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності.
На підставі вказаної постанови суду ОСОБА_1 повторно звернувся до Дніпропетровського ОВК МО України з заявою та доданими до неї документами, які були надіслані військоматом до Департаменту фінансів МО України.
Розглянувши вказані документи МО України рішенням, оформленим протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №79 від 16.09.2016 року повернуло їх до військомату на доопрацювання з посиланням на те, що в поданих матеріалах немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби, крім того зазначено, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися саме Державною прикордонною службою України, про що листом №7/15601/7 від 02.11.2016 року Дніпропетровським ОВК МО України повідомлено позивача (а.с. 19).
Не погодившись з зазначеними діями МО України, позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-ХІІІ).
Приписами ст. 41 Закону № 2232-ХІІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1999 року (далі - Закон № 2011-XII).
Підпунктом 4 ч.2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6,8,9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -Порядок № 975), п.6,12 якої визначає аналогічні приписи, визначені пп. 4 ч.2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ.
Крім того п. 3,13 Порядку № 975 встановлено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Викладене свідчить про протиправність дій МО України щодо не розгляду по суті заяви позивача стосовно нарахування та виплати йому зазначеної допомоги шляхом винесення відповідного рішення.
Оскільки починаючи з 16.03.2015 року, тобто з дати встановленої довідкою обласної МСЕК №5 серії 10-ААГ №005479 від 23.03.2015 року, ОСОБА_1 набув статусу інваліда III групи, хвороба якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, зазначені обставини свідчать про те, що з цієї дати він набув право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до приписів Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975.
Разом з тим, оскільки відповідачем МО України заява позивача стосовно виплати одноразової грошової допомоги належним чином не розглянута та відповідного рішення стосовно неї не прийнято, це свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій та зобов`язання МО України призначити та виплатити зазначену грошову допомогу на його користь - є передчасними.
В силу викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є покладання на МО України зобов`язання належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому вищезазначеної одноразової грошової допомоги, та прийняти за результатами розгляду згідно чинного законодавства відповідне рішення.
Оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального права,що призвело до неправильного вирішення справи,це є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Зобов`язати Міністерство оборони України в порядку та на умовах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.розглянути звернення ОСОБА_1 щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий