Справа № 821/1546/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1546/17
14 год. 21 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2017 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2017 р..

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки акту перевірки щодо порушення строків сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання є хибними та необґрунтованими, оскільки контролюючим органом як сплату задекларованої суми зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб зазначено подану уточнюючу декларацію, що не відповідає визначенню сплати податку, яким є фактичне перерахування до бюджету грошових коштів, що було здійснено своєчасно. Отже винесене на підставі такого акту перевірки податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2017р. є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Надав суду свої письмові заперечення проти заявлених позовних вимог. Посилався на те, що задекларовані грошові зобов'язання згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року від 07.11.2016р. № в розмірі 55696,75 грн. в термін, визначений п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України не сплачені в повному обсязі, та утворили податковий борг. 25.01.2017 року позивачем подано уточнюючу податкову декларацію, згідно якої задекларовано зменшення суми єдиного податку, за рахунок якого відбулось погашення податкового боргу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне

ФОП ОСОБА_3 зареєстровано у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 21.09.2010 як платник податків, зборів та обов'язкових платежів, з 01.10.2015 є платником єдиного податку 3 групи зі ставкою податку 5 відсотків до доходу.

31.07.2017 р. контролюючим органом, керуючись п.п. 20.1.4, 20.1.18, 20.1.19, п. 20.1 ст.20 та п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо повноти та своєчасності сплати до бюджету єдиного податку з 07.11.2016 р. по 25.01.2016 р.

За результатами перевірки 31.07.2017р. складено акт перевірки №1625/2122-2103, в якому зазначено, що в порушення вимог п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_3 несвоєчасно сплачено єдиний податок у сумі 25 092,40 грн. за період з 07.11.2016 по 25.01.2017 року, а саме: згідно податкової декларації від 07.11.2016 р. № задекларовано зобов'язання у сумі 55696,75 грн., граничний термін сплати 19.11.2016 р., сума заборгованості 25092,41 грн., яка фактично сплачена шляхом подання уточнюючої декларації № від 25.01.2017 р.. Визначено кількість днів затримки - 67.

На підставі акту перевірки №1625/2122-2103 від 31.07.2017 р. ГУ ДФС у Херсонській області м. Херсон прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.09.2017 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб за штрафними санкціями у сумі 5018,48 грн.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням податкового органу звернувся до суду для його оскарження в судовому порядку.

Під час розгляду справи суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши прийняте відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства, виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов'язки та компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексунезалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 296 Податкового кодексу України визначено питання ведення обліку і складення звітності платниками єдиного податку.

Так, платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку ( п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Згідно п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

З матеріалів справи вбачається, що 07.11.2016 року ФОП ОСОБА_3 подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за три квартали 2016 року, якою задекларовано суму єдиного податку до сплати за податковий квартал 55696,75 грн.

25.01.2017 року ФОП ОСОБА_3 подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за три квартали 2016 року, якою уточнено суму податкових зобов'язань з єдиного податку за податковий період до 30382,88 грн., тобто зменшено на 25313,87 грн.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку, задекларованою сумою єдиного податку за три квартали 2016 року, належною до сплати, становить сума 30382,88 грн. Також контролюючим органом не зазначено про заниження ФОП ОСОБА_3 суми зобов'язання з єдиного податку за три квартали 2016 року.

Судом встановлено, що задекларовані зобов'язання з єдиного податку за три квартали 2016 року на суму 30382,88 грн. сплачені ФОП ОСОБА_3 у період з 12.08.2016р. по 24.10.2016р., що підтверджено квитанціями про сплату, витягом з облікової картки платника податків зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Разом з тим, суд зазначає, що статтею 35 Податкового кодексу України визначено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Приписами статті 87 Податкового кодексу України вказано, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що сплатою грошових зобов'язань є фактичне перерахування коштів до відповідного бюджету, отже подання уточнюючої податкової декларації не може бути розцінено як сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.09.2017 р., винесене ГУ ДФС у Херсонській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягає скасуванню.

Окрім того, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідальність за виправлення (уточнення) інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов'язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації в зв'язку з виявленням факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. Крім того, така відповідальність для платника податку передбачена саме ст. 50, а не ст. 126 Податкового кодексу України.

Натомість п 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд зазначає, що специфіка нарахування вказаної штрафної санкції, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу, таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов'язання з певного податку, відсутній об'єкт застосування штрафної санкції, передбаченої ст. 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов'язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов'язання, у той час як її (штрафної санкції) нарахування залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 22.09.2017 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 листопада 2017 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8.3.12