Справа № 357/8804/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8804/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року до суду надійшов зазначений позов.

Позов обґрунтований тим, що 03.07.2017 року позивач керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по Олександрійському бульвару, що в м. Біла Церква, в напрямку вул. Сквирське шосе, де був зупинений працівниками патрульної поліції.

Коли позивач зупинився, то побачив, що біля службового автомобіля співробітників патрульної поліції знаходиться ще один автомобіль з увімкненою аварійною сигналізацією, водій якого щось пояснював співробітникам поліції, які в свою чергу складали якісь документи.

Після зупинки до нього підійшов співробітник патрульної поліції, який не представився і не пояснив причини зупинки, висунув вимогу щодо надання йому посвідчення водія, свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу.

З метою недопущення конфліктної ситуації ним було предявлено вказані документи, після чого працівник поліції повідомив йому, що він начебто, порушив вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснивши поворот наліво.

Після цього, працівник поліції, забравши з собою його документи, направився до службового автомобіля, де передав їх іншому працівникові поліції, який знаходився на місці водія і сказав «пункт 4.1, розворот і цього буде достатньо».

Працівник поліції, який знаходився на місці водія службового автомобіля, одразу дістав папку з бланками і почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, таким чином здійснив провадження та розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що працівниками поліції допущенні порушення ст.ст. 222,245,246,248,249, 268,276,279 КУпАП, а саме: працівники поліції не представились, а текст в наданій йому копії оскаржуваної постанови є нечитабельним; ним заявлялось клопотання про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, висловлено вимогу надати можливість дати пояснення, про ознайомлення його з доказами вчинення правопорушення, будь-яких дій спрямованих на розгляд вказаних клопотань, з боку працівника поліції, який склав оскаржувану постанову здійснено не було; працівником поліції не досліджувались: протокол про адміністративне правопорушення, який ніким не складався, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки їх ніхто не відбирав, пояснення свідків, будь-які речові докази та документи; розгляд справи відбувався в салоні автомобіля, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати адміністративні матеріали.

Позивач, також, стверджує, що будь-яких поршень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі 03.07.2017 року ним не скоєно.

На підставі викладеного, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.07.2017 року серії БР № 326263 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

03.08.2017 року по справі відкрите провадження та призначено судовий розгляд.

07.08.2017 року в призначене судове засідання сторони не зявились, даних про належне їх повідомлення у суду не було, тому судовий розгляд відкладений на іншу дату.

13.11.2017 року сторони в судове засідання не зявились, позивач звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав, в звязку з тим, що правил не порушував, доказів його винуватості в справі не має, позов просив задовольнити. Відповідач про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або заперечень на позов до суду не надавав, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності.

На підставі ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03.07.2017 року відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 326263 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зазначеної постанови в м. Біла Церква, бул. Олександрійський водій керуючи автомобілем «Шкода Октавія» не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 Рух прямо та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 4.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху за частиною першою статті 122 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1 ст. 276 КУпАП).

При цьому згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч зазначеному, відповідач встановлений обовязок довести правомірність свого рішення, як такого, що відповідає вимогам ст. 2 КАС України не виконав.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити в частині скасування оскаржуваної постанови, оскільки позивач порушення ним правил дорожнього руху не визнає, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують правомірність прийнятого відповідачем рішення.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Звідси слідує, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, в частині позовних вимог щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись, ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03.07.2017 року серії БР № 326263.

В іншій частині вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2