Справа № 804/1941/17
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2017 рокусправа № 804/1941/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

представників сторін:

позивача : - Іващенко Т.В., дов. від 24.12.15

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 р. у справі № 804/1941/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд"

до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві

про визнання протиправними та скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а. с.134-138) просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі - Солом'янський РВДВС м.Київ) від 23 жовтня 2015 р. за ВП № 49013453 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4 116 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 9 березня 2017 р. за ВП № 49013453 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 251 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 31 березня 2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53674180;

- визнати протиправною та скасувати постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 31 березня 2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53674222;

- зобов'язати Солом'янський РВДВС м.Київ закінчити виконавчі провадження №53674180 та № 53674222 із зняттям арешту з коштів боржника;

- зобов'язати Солом'янський РВДВС м.Київ забезпечити повернення ТОВ «Комфі Трейд» списаних грошових коштів у розмірі 4 116 грн., як стягнутого виконавчого збору та 251 грн., як стягнутих витрат виконавчого провадження, шляхом сформування та подання до органу Державного казначейства подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття спірних постанов, оскільки ТОВ "Комфі Трейд" добровільно виконано вимоги постанови про накладення стягнення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017р. у справі № 804/1941/17 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 23 жовтня 2015 р. за ВП № 49013453 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4 116 грн.;

- визнано протиправною та скасовано постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 9 березня 2017 р. за ВП № 49013453 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 251 грн.;

- визнано протиправною та скасовано постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 31 березня 2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53674180;

- визнано протиправною та скасовано постанову Солом'янського РВДВС м.Київ від 31 березня 2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 53674222;

- у задоволенні решти позову відмовлено.

Судом встановлено, що постановою ДВС відкрито виконавче провадження зі стягнення з ТОВ «Комфі Трейд» на користь держави штрафу. Рішення, на виконання якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскаржено позивачем в судовому порядку, внаслідок чого Товариством направлено до ДВС заяву про зупинення виконавчого провадження до моменту закінчення судового розгляду справи. На підставі даної заяви провадження зупинено. В період зупинення виконавчого провадження, Товариством добровільно виконано постанову та сплачено на користь держави штраф. Відповідачем винесено спірні постанови про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення арешту на кошти боржника та примусово списано з рахунків Товариства на користь ДВС ці суми. Дослідивши встановлені по справі обставини, та з врахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку що спірні рішення винесено з порушенням передбаченого законом порядку та строків, без наявності достатніх правових підстав, оскільки позивачем своєчасно та добровільно виконано зобов'язання щодо сплати штрафу на користь держави. Наведене обумовило часткове задоволення заявлених позовних вимог.

В задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження та зняти арешт відмовлено з підстав неможливості втручання суду в питання виключної компетенції виконавчої служби.

В задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача повернути позивачу списані суми судом відмовлено, оскільки визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов держвиконавця є достатніми заходами для повного захисту охоронюваних прав позивача.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ "Комфі Трейд" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 р. у справі № 804/1941/17 в частині відмови у задоволенні вимог про зобов'язання відповідача забезпечити повернення ТОВ «Комфі Трейд» списаних грошових коштів та прийняти нову постанову про задоволення позову у цій частині.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов держвиконавця є достатніми заходами для повного захисту охоронюваних прав позивача, оскільки зазначений судом спосіб захисту охоронюваних прав та інтересів (скасування лише постанов), є недостатнім для відшкодування шкоди позивачу, оскільки є практично нездійсненим з огляду на відсутність прямої норми Закону України «Про виконавче провадження», що зобов'язує відповідача повернути примусово списані кошти.

Скаржник зазначає, що виконавчий збір в сумі 4 116 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 251 грн., примусово списанні з рахунку позивача є додатковими витратами Товариства, які фактично понесені та безпосередньо пов'язані з протиправними діями відповідача щодо примусового виконання незаконних рішень, оскаржених у справі №804/1941/17, а тому на підставі ч.2 ст.21 КАС України суд першої інстанції мав розглянути вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, заявлених в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

При цьому скаржник зауважує, що виконавчі документи, на підставі яких з Товариства примусово стягнуто виконавчий збір у розмірі 4116 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 251 грн., визнані протиправними та скасовані постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2017, а тому відповідач, як орган, який контролює справляння надходження бюджету, повинен відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, скласти подання, яке може бути подано позивачем до органу Казначейства.

Враховуючи зазначене, скаржник вважає, що належним способом відновлення його порушеного права, крім визнання протиправними і скасування постанов відповідача, є також зобов'язання останнього забезпечити повернення примусово стягнутих з рахунку ТОВ «Комфі Трейд» грошових коштів, в якості відшкодування заподіяної шкоди, шляхом сформування та подання до органу Державного казначейства подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені. Представником позивача в судовому засіданні надані пояснення щодо доводів апеляційної скарги.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, у Солом'янському РВДВС м.Київ перебувало на виконанні виконавче провадження № 49013453 про стягнення з ТОВ «Комфі Трейд» на користь держави штрафу у розмірі 41 160 грн., відкрите 16.10.2015 на підставі заяви Інспекції з питань захисту прав споживачів у м.Києві (далі - Інспекція, стягувач) від 13.10.2015 про примусове виконання Постанови про накладання стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 000016 від 16.09.2015 (а. с.11).

При цьому у постанові про відкриття виконавчого провадження № 49013453 від 16.10.2015 зазначений строк добровільного виконання рішення - до 22.10.2015.

15.10.2015 Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову у справі № 804/14409/15, якою, серед іншого, визнано протиправною та скасовано вищевказану постанову Інспекції № 000016 від 16.09.2015 (а. с.90-95).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 вищевказана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2015 у справі № 804/14409/15 скасована, у позові ТОВ «Комфі Трейд» відмовлено (а. с.113-117).

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, 02.12.2016, в період зупинення виконавчого провадження ВП № 49013453 (а. с.17, 18), ТОВ «Комфі Трейд» добровільно сплатило штраф у сумі 41 160 грн. на виконання вищевказаної постанови Інспекції № 000016 від 16.09.2015 (а. с.19).

Разом з тим, в межах вказаного виконавчого провадження ВП № 49013453 держвиконавцем Солом'янського РВДВС м.Київ винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015 у сумі 4 116 грн. (а. с.22) та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 09.03.2017 у сумі 251 грн. (а. с.23).

Визначені у вказаних постановах суми (виконавчого збору у розмірі 4 116 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 251 грн.) 24.05.2017 примусово списані банком з рахунку ТОВ «Комфі Трейд» на користь Солом'янського РВВДВС м.Київ (а. с.140, 141, 145, 146).

Як вбачається з вищенаведеного, постановою від 13.07.2017 у даній у справі №804/1941/17 суд першої інстанції визнав протиправними та скасував постанови Солом'янського РВДВС м.Київ від 23.10.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 4116 грн. та від 09.03.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 251 грн.

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, з апеляційної скарги ТОВ «Комфі Трейд» вбачається незгода Товариства з постановою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити повернення ТОВ «Комфі Трейд» списаних грошових коштів у розмірі 4 116 грн., як стягнутого виконавчого збору та 251 грн., як стягнутих витрат виконавчого провадження, шляхом сформування та подання до органу Державного казначейства подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів.

Тобто предметом апеляційного перегляду є судове рішення в частині відмовленої у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити повернення позивачу списаних грошових коштів у розмірі 4 116 грн. та 251 грн.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права в оскарженій частині, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Комфі Трейд» не підлягає задоволенню з таких підстав:

У ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 №606-XIV (в редакції на момент прийняття постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, далі - Закон № 606) встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з:

1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону;

2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За приписами ч.1 ст.28 Закону № 606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч.5 ст.41 Закону № 606 постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст.6 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як зазначено вище, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування оскаржуваних постанов держвиконавця (про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження) є достатніми заходами для повного захисту охоронюваних прав позивача, оскільки таке скасування, на думку скаржника, є недостатнім для відшкодування шкоди позивачу, спричиненої примусовим списанням банком коштів при виконанні рішень відповідача щодо стягнення 4116 грн. виконавчого збору та 251 грн. витрат виконавчого провадження, протиправність яких встановлена судом першої інстанції.

Так, згідно з ч.2 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Майнова шкода - це збитки, заподіяні майну фізичної або юридичної особи внаслідок заподіяння їй шкоди або невиконання укладеного з нею договору.

Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За визначенням ч.2 ст.22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи наведені правові норми та заявлену Товариством позовну вимогу, колегія суддів вважає посилання скаржника на наявність у даному випадку майнової шкоди безпідставними, оскільки:

- по-перше, позивачем не заявлялась позовна вимога про стягнення майнової шкоди, а було висунуто позовну вимогу про зобов'язання відповідача повернути списані кошти;

- по-друге, списані кошти (4116 грн. виконавчого збору та 251 грн. витрат виконавчого провадження), не є майновою шкодою (збитками) у розумінні ст.22 ЦК України, тобто не є ані реальними збитками, ані упущеною вигодою.

Стосовно посилань скаржника на обов'язок відповідача відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, скласти подання для повернення вказаних коштів, яке може бути подано позивачем до органу Казначейства, колегія суддів зазначає наступне:

Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок № 845), який, згідно з п.1, визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до визначень термінів, наведених у п.2 Порядку № 845 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин):

безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства;

виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження";

стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів.

Як вірно зазначено скаржником, у чинному Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII відсутня пряма норма, що зобов'язує орган ДВС повернути примусово списані кошти.

Разом з тим, Наказом Мінфінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, затверджений Порядок про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок № 787).

Так, відповідно до п.2 Порядку № 787 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів (абз.1 п.3 Порядку № 787).

Згідно абз.1, 2, 4 п.5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, чинним законодавством передбачена певна процедура повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, яке здійснюється, зокрема, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відтак, знаходять підтвердження доводи скаржника про те, що з огляду на скасування судом першої інстанції постанов держвиконавця, на підставі яких здійснено списання коштів з рахунку боржника (4116 грн. виконавчого збору та 251 грн. витрат виконавчого провадження), у органу ДВС, як органу, що контролює справляння вказаних надходжень до бюджету, є обов'язок у відповідності до Порядку № 787 скласти подання на повернення цих коштів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що такий обов'язок виникає у органу ДВС тільки після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі і за умови звернення до відповідача з заявою про складення подання, чого на даний час не має місця.

В разі ж відмови відповідача скласти відповідне подання на повернення коштів, права ТОВ «Комфі Трейд» щодо повернення списаних грошових коштів у розмірі 4 116 грн. виконавчого збору та 251 грн. витрат виконавчого провадження будуть порушеними через невиконання своїх функцій органом ДВС.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання відповідача забезпечити повернення Товариству списаних грошових коштів у розмірі 4 116 грн. виконавчого збору та 251 грн. витрат виконавчого провадження, шляхом сформування та подання до органу Державного казначейства подання про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів, є передчасною.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Водночас згідно положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів, як і суд першої інстанції, не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити повернення ТОВ «Комфі Трейд» списаних грошових коштів, в зв'язку з чим постанова суду першої інстанції в оскарженій Товариством частині не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 р. у справі № 804/1941/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 р. у справі № 804/1941/17 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко