Справа № 814/1680/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

25 жовтня 2017 р. Справа № 814/1680/17

м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Біоносенка В.В., суддів: Гордієнко Т.О. та Лісовської Н.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ,
до за участю: представника позивача: Качан Р.Ю. представника відповідача: Хлань В.М. Військової частини НОМЕР_1 ,
простягнення заборгованості в рахунок відшкодування грошової компенсації за неотримане речове майно,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з позовними вимогами про стягнення на його користь заборгованості з грошової компенсації за не отримане ним речове майно.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України. Останнє місце служби військова частина НОМЕР_1 . У квітні 2017 року він звільнився у зв`язку з закінченням контракту, але під час звільнення відповідачем не було проведено з ним остаточний розрахунок в частині виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.
Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що позивач не має право на отримання грошової компенсації за неотримане речове забезпечення, оскільки відповідно до Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на таку компенсацію мають лише військовослужбовці, а позивач з 02.06.15 звільнений з військової служби. З цього приводу, відповідачі послались на відповідні правові висновки Верховного Суду України, викладені у постановах Верховного Суду України від 11.03.15 по адміністративній справі №21-79а15, від 19.03.13 по адміністративній справі №21-38а13. Також, відповідачі наполягали на тому, що Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» право на отримання грошової компенсації зупинена. Бюджетний кодекс України не дає можливості здійснити позивачу зазначені виплати, оскільки у військових частин відсутнє фінансування. Крім того, зазначена грошова компенсація виплачується за рапортом військовослужбовця. З відповідним рапортом ОСОБА_1 не звертався, а тому він не має право на отримання грошової компенсації.
Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 2004 року проходив військову службу у Збройних Силах України.
В період з 19.02.16 по 26.04.17 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посаді командира відділення управління взводу управління артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
26.04.17 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №91 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за ст.26 ч.8 п.1 п.п.«ж» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Одночасно з виключенням із списків особового складу частини, з мічманом ОСОБА_1 проведено остаточний розрахунок, що включає премію, надбавку за виконання особливо важливих завдань, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову компенсацію за невикористану відпустку, грошову допомогу на оздоровлення та грошову допомогу при звільненні.
Разом з тим, питання про виплату мічману ОСОБА_1 під час остаточного розрахунку грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 22167,97 гривень, наказом №91 від 26.04.17 не вирішено.
Відповідно до ст.9-1 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.16 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Таким чином, ст.9-1 Закону та п.3 Порядку чітко передбачено право військовослужбовця на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у разі його звільнення з військової служби.
З позиції відповідача про те, що право на грошову компенсацію мають лише військовослужбовці до моменту звільнення з військової служби, неможливо погодитися.
Навпаки, право на грошову компенсацію, мають як раз лише військовослужбовці, які звільняються з військової служби, або члени його сім`ї та утриманці, у разі його загибелі, якщо вони не отримали під час військової служби речове забезпечення.
Військовослужбовці відповідно до наказу Міністерства оборони №232 від 29.04.16 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» повинні отримувати саме речове забезпечення відповідно до затверджених норм, а не грошову компенсацію.
Порядком №178 взагалі не передбачено інших випадків виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, окрім звільнення з військової служби та загибелі військовослужбовця.
Щодо посилання відповідачів на практику Верховного Суду України, то необхідно зауважити, що вона ґрунтувалась на іншому законодавстві.
30.07.15 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення порядку речового забезпечення військовослужбовців» № 567-VIII від 01.07.15, яким п.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено у новій редакції.
До того ж, на момент ухвалення зазначених постанов Верховного Суду України була відсутня постанова Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.16, яка чітко пов`язує виплату грошової компенсації за неотримане речове майна саме з звільненням військовослужбовця.
З цих же підстав в цьому випадку не повинен застосовуватися Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» №1459-III від 17.02.00, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення порядку речового забезпечення військовослужбовців» № 567-VIII від 01.07.15 прийнято пізніше.
Взагалі, п.2 Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» зупиняє дію ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а грошова компенсація за неотримане речове майно, про стягнення якої звертається позивач передбачена ч.1 ст.9-1 Закону, якою було доповнено Закон лише 03.11.06 (Закон № 328-V). Тобто, за жодних умов Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» не може бути перешкодою у виплаті грошової компенсації.
Посилання відповідача на те, що така виплата може здійснюватися лише на підставі рапорту військовослужбовця, також не є переконливим.
Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 визначено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення, військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
При звільненні з військової служби на військовослужбовця оформляється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) в обов`язковому порядку надає висновок щодо доцільності проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України на визначених ним посадах. Ця характеристика додається до особової справи військовослужбовця.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Таким чином, військовослужбовець може бути не обізнаний про наявність у ЗСУ заборгованості перед ним в частині речового майна.
Роз`яснити військовослужбовцю його права, у тому числі права на отримання речового майна, або грошової компенсації це обов`язок відповідача.
За таких обставин, командування військової частини під час звільнення військовослужбовця у запас, перед його виключенням з особового складу частини, повинно було визнати суму заборгованості з неотриманого речового майна та запропонувати військовослужбовцю звернутися з цього приводу з рапортом відповідно до п.4 Порядку.
Оскільки, відповідач під час звільнення ОСОБА_1 не роз`яснював йому його право на отримання грошової компенсації за неотримане речове забезпечення під час проходження військової служби, він не може посилатися на відсутність рапорту позивача, як підставу для відмови у виплаті такої грошової компенсації.
Позов задовольнити у повному обсязі.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за неотримане речове майно в розмірі 22167,97 гривень ( двадцять дві тисячі сто шістдесят сім грн. дев`яносто сім коп.).
3. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Головуючий суддя В. В. Біоносенко
Судді Т.О.Гордієнко
Н.В.Лісовська
Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 30.10.17
Суддя В.В. Біоносенко