Справа № 686/14768/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/14768/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 01.12.1997р. по 03.07.2017р. позивач працював на посаді судді.

З 04.07.2017р. управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці в розмірі 80% суддівської винагороди працюючого судді. Відповідачем до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідачем зараховано 19 повних років, 7 місяців 3 дні, основний розмір утримання обчислено з посадового окладу та надбавки за вислугу років.

12.07.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% грошової винагороди працюючого судді у зв'язку зарахуванням до стажу роботи, що дає право на відставку судді та призначення щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в Радянській армії тривалістю 2 року 1 місяці 9 днів (з 22.04.1983р. по 31.10.1985р.) та половини періоду навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. Івана Франка (з 24.08.1985р. по 26.06.1990р.) тривалістю 2 року 5 місяців 1 день.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 26.07.2017р. позивачу було відмовлено у зарахуванні для обчислення щомісячного грошового утримання роботи період проходження строкової служби з 22.04.1983 року по 31.05.1985 року, що складає 2 роки 1 місяць 9 днів та половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 24.08.1985 року по 26.06.1990 року, що складає 2 роки 5 місяців 5 днів до стажу роботи судді.

Позивач вважає вказану відмовою протиправною, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було протиправно не включено до стажу позивача періоду проходження строкової служби, а також половини строку навчання позивача у вищому навчальному закладі, а тому позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88% винагороди працюючого судді.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Рішенням Конституційного ОСОБА_3 України від 01.12.2014 у справі № 19-рп/2004 вказано, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу, конституційним принципом організації та функціонування судів і професійної діяльності суддів. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом мають бути реально забезпечені. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя і права громадян на захист прав і свобод незалежним судом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття "щомісячне довічне грошове утримання", зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Частиною 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менш 20 років, виплачується за його виборам пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Відповідно до абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI, передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби.

Так, відповідно до п.1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується період проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Вказана позиція також висловлена у роз'ясненні Конституційного ОСОБА_3 України в Рішенні № 8-рп/2005.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання, крім періоду роботи на посаді судді, має бути зарахований період проходження строкової військової служби, а також половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4