Справа № 295/7728/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"14" листопада 2017 р. Справа № 295/7728/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира про визнання дій неправомірними та виплату державної допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира, в якому просила визнати незаконною відмову Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира у призначенні тимчасової державної допомоги, передбаченої ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України; зобов'язати відповідача призначити їй тимчасову державну допомогу, передбачену ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України у розмірі, визначеному чинним законодавством, згідно поданої заяви; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, а також з урахуванням доповнення до адміністративного позову, просила стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні тимчасової державної допомоги, передбаченої частиною 8 статті 181 Сімейного кодексу України, з підстав, що нею було додано до заяви про призначення допомоги довідка з поліції, а не повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) батька дитини не встановлено, а також, що заява та документи нею були направлені відповідачу поштовим переказом. Вважає, що має право на призначення тимчасової державної допомоги.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29.08.2017 позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про визнання дій неправомірними та виплату державної допомоги задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира у призначенні тимчасової державної допомоги, передбаченої ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира призначити ОСОБА_3 тимчасову державну допомогу, передбачену ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України у розмірі та порядку, передбаченому Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. N 189, починаючи з 01.06.2017 року.

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до п. 6 «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості отримувати дитину або місце проживання їх не відоме», для призначення допомоги заяву та необхідні документи подає одержувач. Позивачка такі документи подала через пошту чим відповідач був позбавлений можливості перевірити особу. Також до наданого пакету документів не було долучено повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) батька дитини не встановлено. Крім того, позивач втратила право на тимчасову державну допомогу на дітей, місце проживання батьків яких не відоме, оскільки 31.07.2017 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 оголошено померлим.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржував.

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є позивач ОСОБА_3, батьком - ОСОБА_4.

Згідно довідки № 354 від 14.06.2017 року, виданої начальником Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває в розшуку з 21.07.2008 року за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як особа, що ухиляється від виконання вироку та на даний час місце знаходження ОСОБА_4 не встановлено.

15.06.2017 року ОСОБА_3 надіслала до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира заяву, у якій вона просила призначити тимчасову держану допомогу відповідно до п. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України та «Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості отримувати дитину або місце проживання їх не відоме», також до заяви додала наступні документи: заповнену заяву встановленого зразка, затвердженого наказом Мінсоцполітики України 21.04.2015 року № 441; декларацію про доходи; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5; довідку Житомирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області № 354 від 14.06.2017 року.

Листом № Ш-521 від 22.06.2017 року відповідачем надана відповідь про те, що оскільки заява на призначення допомоги була надіслана до Управління поштовим переказом, можливість перевірити особу, яка вказана як одержувач допомоги, відсутня, а тому рекомендовано позивачу особисто звернутися до Управління із заявою про призначення допомоги, крім того зазначено, що для призначення тимчасової державної допомоги на дітей, місце проживання батьків яких не відоме, до наданого пакету документів необхідно долучити повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) батька дитини не встановлено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернулася з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 8, 9 ст. 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме визначає порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, встановлений Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. N 189 (далі Порядок).

Згідно абз. 3 п. 2 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Пунктом 3 Порядку встановлено, що тимчасова допомога призначається дитині віком до 18 років.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціального захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї). Інформація про склад сім'ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення; довідка відповідної установи про здійснення стосовно одного з батьків кримінального провадження або про його перебування на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, визнання його в установленому порядку недієздатним, а також перебування на строковій військовій службі ; повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) одного з батьків дитини не встановлено.

Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на одного з батьків.

Відповідно до доказів, які долучено позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що остання звернулася до відповідача за призначення допомоги у належний спосіб та при зверненні із заявою про призначення допомоги надала всі необхідні документи для її призначення, як того вимагає пункт 6 Порядку, зокрема і довідку про те, що місце проживання батька дитини не відоме, тобто виконала вимоги Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Порядком не визначено, що заявник має особисто з'являтися для подачі заяви про призначення допомоги, тому твердження відповідача про те, що оскільки заява на призначення допомоги була надіслана до Управління поштовим переказом, можливість перевірити особу, яка вказана як одержувач допомоги відсутня, є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Не визначено Порядком і обов'язкової форми повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) одного з батьків дитини не встановлено, тому суд першої інстанції правомірно вважав відмову у призначенні допомоги на тій підставі, що надано довідку про те, що місце проживання батька дитини не відоме, а не повідомлення, такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача, що позивач втратила право на тимчасову державну допомогу на дітей з підстав наявності рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31.07.2017 року про оголошення померлим ОСОБА_4, оскільки на момент подачі позивачем заяви до відповідача про призначення допомоги та розгляду даної справи у суді судове рішення законної сили не набрало.

Відповідно до п. 7 Порядку Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення допомоги 15.06.2017 року, тому судом першої інстанції відповідно до ст. 11 КАС України була правомірно встановлена дата призначення тимчасової допомоги з червня 2017 року.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позову сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

- ,