Справа № 813/3034/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року № 813/3034/17

о 17 год. 10 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/3034/17 за адміністративним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соняхи», представник - Завада Т.Р.
до Головного управління ДФС у Львівській області, представник - Тенета Н.Р.
про визнання протиправними і скасування податкових-повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Соняхи» звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області у якому просило визнати протиправним і скасувати рішення № та № 000374401 від 26.06.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із спірними рішеннями відповідача, оскільки такі винесені із порушенням норм чинного законодавства, просить скасувати з підстав, що на момент проведення перевірки позивач не мав чинної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, хоча відповідачу було відомо, що позивач подав належним чином оформленні документи для виготовлення нових ліцензій. 12.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було видано позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 17130547.25/6809 від 07.06.2017 року строком дії ліцензії з 16.06.2017 року по 15.06.2018 року та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 14130547.26/6811 від 07.06.2017 року строком дії з 16.06.2017 року по 15.06.2018 року.

Позивач зазначає, що не мав чинних ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами лише два дні 14 та 15 червня 2017 року і саме на цей день була призначена фактична перевірка здійснення податковим органом.

Також, позивач вказує, що працівниками відповідача в межах проведеної перевірки не встановлено факту у вказаний період безліцензійної торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення, просив суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог повністю з підстав, що на момент проведення фактичної перевірки позивач мав ліцензію на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 16130547.26/5071 від 10.06.16 року, термін дії якої з 14.06.2016 року по 13.06.2017 року та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 16130547.25/5069 від 10.06.2016 року, термін дії якої з 14.06.2016 по 13.06.2017 року, а також станом на момент проведення перевірки позивач 12.06.2016 року отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 17130547.26/6811 від 07.06.2017 року, строк дії якої з 16.06.2016 року по 15.06.2018 рік.

З метою уникнення порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, у позивача була можливість подати заяву про внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру за формою, встановленою Порядком ведення Єдиного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затвердженого Наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251 та долучити нотаріально посвідчені копії ліцензій на відповідний вид діяльності.

Щодо терміну дії ліцензій № 17130547.26/6811 та № 17130547.25/6809 від 07.06.2017 року з 16.06.2017 року по 15.06.2018 року, відповідач зазначає, що у заявах про одержання ліцензій від 07.06.2017 року позивачем самостійно вказано термін дії зазначених ліцензій з 16.06.2017 року по 15.06.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

15.06.2017 року відповідачем проведено перевірку з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами проведеної перевірки складено акт (довідку) за № 13/4000/38208193.

В акті перевірки позивача зазначено, що порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

26.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі акта перевірки за № 13/4000/38208193 від 15.06.2017 року, яким встановлено порушення ст. 17.2 абз. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-BP від 19 грудня 1995 року, та на підставі п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1700,00 грн. за платежем адмін. штрафи та штрафні санкції за порушення закону сфері виробництва та обігу алк. напоїв та тютюну.

26.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № на підставі акта перевірки за № 13/4000/38208193 від 15.06.2017 року, яким встановлено порушення ст. 17.2. абз. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-BP від 19 грудня 1995 року та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1700,00 грн. за платежем адмін. штрафи та штрафні санкції за порушення закону сфері виробництва та обігу алк. напоїв та тютюну.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-BP від 19 грудня 1995 року із змінами і доповненнями, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Згідно ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно абз. 12 ч. 2 ст. 17 цього ж Закону, зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області в ході перевірки було встановлено факт зберігання за місцем торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно приписів статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої на законних підставах можуть зберігатися або в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

ТОВ «Соняхи» не зверталося, а Головним управління ДФС не видавалась довідка про внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Лапаївка, вул. Світла, 2.

У період з 14.06.2017 року по 15.06.2017 року ТОВ «Соняхи» не мало чинних ліцензій на право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що не заперечується самим позивачем.

Крім цього, у заявах про одержання ліцензій від 07.06.2017 року, позивачем самостійно вказано термін дії зазначених ліцензій з 16.06.2017 року по 15.06.2018 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення контролюючого органу щодо нарахування фінансової (штрафної) санкції за зберігання алкогольних та тютюнових виробів в місцях, що не внесено до Єдиного державного реєстру є обґрунтованим.

З цих же підстав судом враховуються заперечення представника відповідача, оскільки винесені спірні рішення № та № 000374401 від 26.06.2017 року про застосування штрафної/фінансової санкції є правомірними, позивачем здійснювалась зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в місцях, що не внесено до Єдиного державного реєстру.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем було зроблено частково.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Соняхи» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкових-повідомлень рішень задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 13.11.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.