Справа № 183/5325/17
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5325/17
№ 2-а/183/214/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 листопада 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі головуючої судді Сороки О.В., секретаря Дем'яненка Р.К., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням допомоги на оздоровлення і виплаті йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розмірущомісячного довічного грошового утримання;

-зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, починаючи з 01.10.2017 року провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, включивши до заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частину допомоги на оздоровлення в сумі 1333 грн. 33 коп., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1137 від 27.09.2017 року;

-виплачувати позивачу щомісячне довічне грошовеутримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що щомісячне довічне грошове утримання призначене з жовтня 2017 року у меншому розмірі, оскільки не враховано 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення. При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або розмір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, а вданому випадку щомісячного грошового утримання. Отже, відмова відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті довічного грошового утримання з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення є протиправним.

Відповідач надав суду письмові заперечення, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою та не входить до складу суддівської винагороди. Тому, при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання слід керуватись положеннями статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з огляду на яку поняття суддівської винагороди є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Дослідивши матеріали справи, подані заперечення, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, Постановою Верховної Ради України від 02 грудня 2010 року № 2762-VI «Про звільнення суддів», звільнений з посади судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а наказом голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2010 року № 85 позивача відраховано зі штату зазначеного суду.

З березня 2011 року позивач перебуває на обліку в Новомосковському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, як суддя у відставці, та отримує довічне грошове утримання у розмірі 80 % суддівської винагороди.

04.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1137 від 27.09.2017 року, включивши до заробітної плати для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці допомогу на оздоровлення.

Для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачем було надано відповідну довідку встановленого зразка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення з дня призначення - станом на вересень 2017 року.

Новомосковське об'єднане управління Пенсійного Фонду України у своєму листі від 06.10.2017 року повідомило про відсутність законних підстав для включення матеріальної допомоги при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Між тим, у відповідності до п 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституційний Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів». Згідно з ч.1 ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 Конституції України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Згідно зі ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивачеві, як судді у відставці, призначеного з 01.10.2017 року, має обчислюватися відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ.

За правилами ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №1-8/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 133 вказаного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ «Суддівська винагорода» визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Крім того, ст.134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ передбачено надання суддям щорічної оплачуваної відпустки з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачено і ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІ (IX розділ), тобто виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним законом, яким регулюється забезпечення судді, і вона носить систематичний характер.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення є складовою матеріального забезпечення судді і, як вірно зазначає позивач, є складовою системи оплати праці судді.

Законом України «Про оплату праці», а саме статтею 2, визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

При цьому, відповідно до пп. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників, належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Судом встановлено, відповідачем не спростовано, що виплата сум грошової допомоги на оздоровлення позивача здійснювалась йому систематично та включена в його оподатковуваний дохід.

Згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначена норма узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, в постанові від 6 листопада 2013 року у справі 21-350а13, у відповідності до яких матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії (в даному випадку, щомісячного грошового утримання).

Висновки Верховного суду України, в силу ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими щодо застосування норми права.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що передбачена спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» матеріальна допомога на оздоровлення має систематичний характер, виплачується всім суддям, які використовують право на відпустку, тобто належить до інших заохочувальних і компенсаційних виплат, та відповідно входить до структури заробітної плати, а також враховуючи, що за приписами ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ розмір щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуться судді, визначається у відсотковому відношенні від грошового утримання судді, а не тільки суддівської винагороди, означена допомога на оздоровлення повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачувалася позивачеві, і з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відноситься до складу грошового утримання судді, а тому має враховуватись при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в тому числі і при здійсненні його перерахунку у вересні 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158, 160 - 163, 256 КАС України, ст. ст. 3, 19, 22, 24, 124 Конституції України, ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, ст. ст. 141, 133, 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ, рішеннями Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VІІІ, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про оплату праці», п. 2.3.3. Інструкції «Зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5, додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 41, 45 ч. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктами 3, 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з урахуванням допомоги на оздоровлення і виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розмірущомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, починаючи з 01.10.2017 року провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, включивши до заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частину допомоги на оздоровлення в сумі 1333 грн. 33 коп., згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с-1137 від 27.09.2017 року, і виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошовеутримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, виходячи з його фактичного розміру, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України, постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Сорока О.В.