Справа № 804/1788/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 р. Справа № 804/1788/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» до Відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард-Днепр» до Відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції з невиконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 серпня 2014 року за № 700 в періоди з 25.06.2015 р. по 10.07.2017 р. та з 14.07.2017 р. по цей час;
зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції здійснити примусову реалізацію майна, належного боржникові, а саме - щебню фракції 5-20, у кількості 6223 т, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, с. Прибужжя, склад ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр".
В обґрунтування позову позивач зазначив, що на виконанні відповідача знаходиться виконавчий напис №700 від 06.08.2014 року на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2014 року, проте відповідачем на цей час не вчинено дій по примусовій реалізації майна.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 серпня 2014 року за № 700 щодо звернення стягнення на майно ТОВ "Укрторг Граніт", а саме: щебінь фракції 5-20, у кількості 6223 т, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, с. Прибужжя, склад ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр" в рахунок погашення заборгованості по договору застави від 18.03.2014 року №1.
18 грудня 2014 року державним виконавцем державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45879213.
02 лютого 2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції постановою накладено арешт на майно, а саме: щебень фракції -5-20 в кількості 6223т., що знаходиться на зберіганні в складі ТОВ "Прибузький гранітний кар'єр", що розташований за адресою: с. Прибужжя Доманівський район Миколаївська область., що належить боржнику: ТОВ "Укрторг Граніт". Заборонено здійснювати відчуження даного майна, яке належить боржнику: ТОВ "Укрторг Граніт".
24 червня 2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції постановою призначено ОСОБА_2, яка має свідоцтво про підвищення вкаліфікації за програмою "Відповідальний за ведення маркшейдерських робіт", видане 10.06.2009 за № 526в Державним вищим навчальним закладом "Кам'янець - Подільський індустріальний коледж" спеціалістом по проведенню просторово-геометричних вимірів в надрах землі та на відповідних участках її поверхності у виконавчому провадженні з примусового виконання: виконавчий напис № 700 виданий 06.08.2014.
13 липня 2017 року державним виконавцем державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції призначено ОСОБА_3, який має диплом, від 03.07.1984за № ВТ-І 431861, виданий технікумом Міністерства промисловості будівельних матеріалів СРСР, спеціалістом у виконавчому провадженні з примусового виконання: виконавчий напис № 700 виданий 06.08.2014р..
Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Доманівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ в Миколаївській області звернувся до Доманівського районного суду Миколаївської області з поданням про примусове вилучення майна, посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий напис № 700 приватного нотаріуса від 06.08.2014 року про звернення стягнення на щебень фракції 5-20 в кількості 6223т., що знаходиться за адресою: Миколаївська область, с.Прибужжя, склад ТОВ «Прибузький гранітний карєр». Проте ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 01.08.2016 р. зазначене подання було залишене без руху у зв'язку із тим, що у поданні не зазначені відомості щодо конкретного місця зберігання майна, щодо передачі описаного майна на відповідальне зберігання, про отримання копії постанови про накладення арешту особою, у якої зберігається майно, тощо, та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.08.2016 року подання було повернуте державному виконавцю у зв'язку із тим, що у визначений суддею строк зазначені в ухвалі про залишення без руху недоліки усунено не було.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Згідно з п.6 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Згідно із ч.6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому, як слідує з системного аналізу положень вищевказаного Закону, основним змістом арешту майна боржника є забезпечення його подальшої реалізації.
Частиною 1 ст.51 вищезгаданого Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.
Відповідно до ст.20 Закону для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Принцип обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони обов'язкові для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються.
Суд зазначає, що на час розгляду справи виконавче провадження №45879213 не закінчено, проте, державним виконавцем вчиняються дії щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 серпня 2014 року за № 700.
Однак, з урахуванням вищевикладеної позиції Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково в частині зобовязання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції вчинити дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 серпня 2014 року за № 700.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції вчинити дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06 серпня 2014 року за № 700.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1600,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Доманівського районного управління юстиції.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1