Справа № 825/989/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/989/17 Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Старт Лімітед Компані», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» (далі - Позивач, ТОВ «Юкрейн-Спектор») звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Відповідач, Чернігівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2016 року №.

Протокольною ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.07.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Старт Лімітед Компані» (далі - Третя особа, ТОВ «Старт Лімітед Компані»).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасне надання Позивачу електронних акцизних накладних Третьою особою за відсутності доказів подання відповідної скарги на останню з боку ТОВ «Юкрейн-Спектор» свідчить про порушення строку реєстрації електронних акцизних накладних, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, перевіряючи правильність розрахунку застосованих штрафних санкцій, суд зазначив, що оскільки Третя особа не реалізовувала Позивачу пальне вроздріб, ставка акцизного податку визначена вірно.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неврахуванні судом об'єктивної неможливості видачі Третьою особою та реєстрації Позивачем електронних акцизних накладних у зв'язку з незабезпеченням Відповідачем своєчасного внесення до системи електронного адміністрування реалізації пального даних щодо обсягів залишку пального, зазначених у поданому контролюючому органу акті. Крім того, підкреслює, що подання скарги на постачальника пального у такому випадку не вплинуло б на своєчасність реєстрації таких накладних, щодо чого вживалися відповідні заходи Позивачем. Поряд з іншим, Апелянт наголошує на помилковості проведеного Відповідачем та судом розрахунків застосованих штрафних санкцій як до оптового продавця, оскільки ТОВ «Юкрейн-Спектор» здійснює роздрібну реалізацію пального.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що у грудні 2016 року посадовими особами ДПІ у м. Чернігові було проведено камеральну (електронну) перевірку даних, задекларованих у податковій декларації акцизного податку, щодо порушення порядку реєстрації акцизних накладних та розрахунків коригування до таких акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних ТОВ «Юкрейн-Спектор». У ході перевірки податковим органом встановлено порушення Позивачем граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених ст. 231 ПК України, а саме - абз. 1 п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України щодо граничних термінів реєстрації акцизних накладних: №47 від 31.07.2016 року на 30 днів; №21 від 30.06.2016 року - на 61; №26 від 30.06.2016 року - на 61; №23 від 30.06.2016 року - на 61; №33 від 30.06.2016 року - на 61; №3 від 31.05.2016 року - на 91; №7 від 31.05.2016 року - на 91; №2 від 31.05.2016 року - на 91; №15 від 31.05.2016 року - на 91; №6 від 31.05.2016 року - на 91 в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 09.12.2016 року №318/40/39749994 (а.с. 131-132). На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 22.12.2016 року №, яким до Позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 486 882,08 грн. (а.с. 11).

Зі змісту заперечень Чернігівської ОДПІ судом першої інстанції встановлено, що за результатами адміністративного оскарження вказаний акт індивідуальної дії рішеннями ГУ ДФС у Чернігівській області від 06.03.2017 року №844/10/25-01-10.01-05 та ДФС України від 18.05.2017 року №10491/6/99-99-11-03-01-25 залишений без змін (а.с. 128).

При цьому, надаючи оцінку правомірності оскаржуваного акту індивідуальної дії, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «Старт Лімітед Компані» було направлено на адресу ГУ ДФС у Чернігівській області акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року (а.с. 92-114), який було прийнято Відповідачем 20.03.2016 року відповідно до квитанції №2 (а.с. 91).

ГУ ДФС у Чернігівській області 12.08.2016 було складено акт про результати проведення перевірки акта інвентаризації обсягів залишку пального № 39676319 (а.с. 115-117). Зазначеною перевіркою підтверджено відображені Третьою особою інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016 року, що відображено в системі електронного адміністрування.

Однак, як встановив суд першої інстанції, протягом періоду з 01.03.2016 року по 12.08.2016 року податковий орган не приймав до реєстрації акцизні ТОВ «Юрейн-Спектор» накладні на придбане у ТОВ «Старт Лімітед Компані» пальне, видані у період з 31.05.2016 року по 31.07.2016 року, про що свідчать копії квитанцій № 1, № 2 та акцизних накладних (а.с. 42-85, 118-126). Причиною відмови стало те, що відповідно до п. 232.2 ст. 232 ПК України обсяг пального не може перевищувати залишок продавця.

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз ст. ст. 120-2, 212, 215, 231 Податкового кодексу України, Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №113, Порядку заповнення та подання акта інвентаризації обсягів залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 року №219, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заяви на поповнення (коригування) залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 року №218, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що несвоєчасне надання Позивачу електронних акцизних накладних Третьою особою за відсутності доказів подання відповідної скарги на останню з боку ТОВ «Юкрейн-Спектор» свідчить про порушення строку реєстрації електронних акцизних накладних, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, суд зазначив, що відсутність регламентації у податковому законодавстві строку внесення до системи електронного адміністрування реалізації пального даних про обсяги його залишку нівелює посилання Позивача на відсутність вини останнього та ТОВ «Старт Лімітед Компані» у несвоєчасній реєстрації акцизних накладних. Крім іншого, перевіряючи правильність розрахунку застосованих штрафних санкцій, суд зазначив, що оскільки Третя особа не реалізовувала Позивачу пальне вроздріб, ставка акцизного податку визначена вірно.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до абз. 1 п. 231.1 ст. 231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Згідно абз. 1 п. 231.3 ст. 231 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Приписи п. 231.5 ст. 231 Податкового кодексу визначають, що при реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов'язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб'єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Зі змісту положень п. 231.6 ст. 231 ПК України вбачається, що реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

З метою отримання акцизної накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, отримувач пального надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру акцизних накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію акцизної накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та акцизну накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отриманими отримувачем пального.

Датою та часом надання акцизної накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані акцизні накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 231.1 цієї статті, протягом операційного дня отримувачу пального/особі, яка реалізує пальне, надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, такі акцизна накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Платник податку має право зареєструвати акцизну накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, в якій загальний обсяг реалізованого пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до пункту 232.3 статті 232 цього Кодексу.

Тобто, обов'язковою умовою реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних є відповідність обсягу реалізованого пального обсягам його залишку у продавця на момент здійснення господарської операції.

Пунктом 5 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов'язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об'єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на виконання наведених вимог Податкового кодексу України ТОВ «Старт Лімітед Компані» було 20.03.2016 року направлено ГУ ДФС у Чернігівській області акт інвентаризації обсягів залишку пального на початок дня 01.03.2016 року, який у той же день було прийнято податковим органом.

Водночас, перевірку акту інвентаризації обсягів залишку пального було проведено ГУ ДФС у Чернігівській області лише 12.08.2016 року і тільки після цього залишки пального станом на початок дня 01.03.2016 року були відображені у Системі електронного адміністрування реалізації пального. У зв'язку з чим, як було встановлено судом першої інстанції, Відповідачем не здійснювалася реєстрація акцизних накладних у період з 01.03.2016 року по 12.08.2016 року.

Поряд з цим, зазначаючи про відсутність нормативно визначеного терміну, протягом якого податковий орган зобов'язаний внести до систему електронного адміністрування реєстрації пального даних про обсяг залишку пального, відображених в акті проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року, суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до абз. абз. 1-2, 10-11 п. 30 Порядку електронного адміністрування реалізації пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №113 (далі - Порядок №113), 30. Платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг залишків пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД (УАНакл), обчислений за такою формулою: УАНакл = УАНаклОтр + УАМитн + УЗаявкиПоповн -

- УКоригЗаявкиПопов - УАНаклВид - Увтрат.

Розрахунок показників, що беруть участь в обчисленні за зазначеною формулою, здійснюється наростаючим підсумком починаючи з 1 березня 2016 р. на підставі документів (акцизної накладної, розрахунку коригування до акцизної накладної, митної декларації, заявки на поповнення обсягів залишку пального, коригування до заявок на поповнення обсягів залишку пального), складених починаючи з 1 березня 2016 року.

Зміна показників у зазначеній формулі здійснюється протягом операційного дня, що настає за днем отримання документів, на підставі яких перераховуються такі показники.

Приписи п. 31 Порядку №113, які фактично відтворюють положення норми п. 5 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, визначають, що протягом 20 календарних днів починаючи з 1 березня 2016 р. платник податку зобов'язаний подати до контролюючого органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 р. із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, у яких зберігаються обсяги залишку пального, з їх технічними параметрами (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючі документи на відповідні об'єкти та документи, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується наказом Мінфіну.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дати його подання.

Зазначені в акті інвентаризації обсяги залишку пального у розрізі кодів згідно з УКТЗЕД одноразово збільшують показник (УАНакл) за відповідними кодами згідно з УКТЗЕД як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміна показників у зазначеній у п. 232.3 ст. 232 ПК України та абз. 2 п. 30 Порядку №113 формулі здійснюється протягом операційного дня, що настає за днем отримання документів, на підставі яких перераховуються такі показники. Тобто, зміна відповідних показників, у тому числі УАНакл, повинна бути здійснена протягом операційного дня, що настає за днем отримання документів, на підставі яких перераховуються такі показники. Отже, отримання Відповідачем 20.03.2016 року акту проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року дає підстави для висновку, що зміна показників у формулі повинна бути проведена 21.03.2016 року.

При цьому надане законодавцем повноваження податковому органу провести протягом шести місяців за дати подання перевірку даних акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального не може бути перешкодою для відображення викладених в акті відомостей в Системі електронного адміністрування реалізації пального.

Наведений висновок також узгоджується з вже згаданими положеннями абз. 4 п. 5 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими передбачено право контролюючого органу здійснювати коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних у випадку встановлення у ході перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства.

У вказаному контексті посилання суду першої інстанції на приписи п. 231.10 ст. 231 ПК України є, на переконання судової колегії, помилковими з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 231.10 ст. 231 Податкового кодексу України у разі порушення особою, яка реалізує пальне, порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних отримувач пального має право протягом 60 календарних днів, що настають за днем реалізації пального, подати до контролюючого органу заяву із скаргою на таку особу, яка реалізує пальне. До заяви додаються копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання такого пального.

Тобто, подання скарги на особу, яка реалізує пальне, можливе за умови, якщо така особа допустила порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Разом з тим, як було встановлено раніше, нереєстрація акцизних накладних відбувалася не з вини ТОВ «Старт Лімітед Компані», яке забезпечило своєчасне подання акту проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 року контролюючому органу, а внаслідок бездіяльності ГУ ДФС у Чернігівській області щодо незабезпечення відображення відповідних показників у формулі протягом тривалого часу. Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить про обґрунтованість твердження Апелянта про те, що подання останнім скарги на ТОВ «Старт Лімітед Компані» у порядку п. 231.10 ст. 231 ПК України, не спричинило б жодних правових наслідків задля забезпечення своєчасної реєстрації акцизних накладних.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 120-2.2 ст. 120 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

Тобто, сума штрафних (фінансових) санкцій обраховується у відсотках від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних.

Судова колегія критично оцінює посилання Апелянта на необґрунтованість розрахунків ГУ ДФС у Чернігівській області штрафних (фінансових) санкцій з тих підстав, що ТОВ «Юкрейн-Спектор» є суб'єктом господарювання, який здійснює роздрібну реалізацію підакцизних товарів, а тому ставка акцизного податку має бути визначена у розмірі 0,042 євро за 1 літр, а не з розміру, який встановлений для інших платників, з огляду на таке.

Відповідно до пп. пп. 212.3.1 - 212.3.1-1 п. 212.3 ст. 212 ПК України реєстрація у контролюючих органах як платника податку суб'єкта господарювання, що здійснює діяльність з виробництва підакцизних товарів (продукції) та/або імпорту алкогольних напоїв та тютюнових виробів, яка підлягає ліцензуванню, здійснюється на підставі відомостей щодо видачі такому суб'єкту відповідної ліцензії.

Органи ліцензування, що уповноважені видавати ліцензії на зазначені види діяльності, зобов'язані надати контролюючому органу за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців інформацію про видані, переоформлені, призупинені або анульовані ліцензії у п'ятиденний строк з дня здійснення таких дій.

Особи - суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Тобто, підтвердженням здійснення роздрібної торгівлі є реєстрація як платника податку такої особи контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів, доказів чого Позивачем надано не було.

Приписи п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу визначають, що об'єктами оподаткування є операції, зокрема, 213.1.1 з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції); 213.1.2 реалізації та/або передачі в межах одного підприємства підакцизних товарів (продукції) з метою власного споживання, промислової переробки, своїм працівникам, а також здійснення внесків підакцизними товарами (продукцією) до статутного капіталу; 213.1.3 ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України; 213.1.9 реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Загальний розмір ставок акцизного податку визначений у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України.

Крім того, згідно пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України для товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 0,042 євро за кожний літр реалізованого (відпущеного) товару.

За таких обставин Відповідач, з яким погодився суд першої інстанції, правильно визначав суму належних до сплати штрафних (фінансових) санкцій, виходячи з того, що на Позивача не поширюються положення пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що реалізація ТОВ «Старт Лімітед Компані» Апелянту пального відбувалася з правилами, передбаченими пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України.

Разом з тим, попри правильність обрахунку ГУ ДФС у Чернігівській області, судом першої інстанції не було враховано таке.

Згідно ст. 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; фіскальна достатність - встановлення податків та зборів з урахуванням необхідності досягнення збалансованості витрат бюджету з його надходженнями; нейтральність оподаткування - установлення податків та зборів у спосіб, який не впливає на збільшення або зменшення конкурентоздатності платника податків.

На переконання судової колегії, притягненню платника акцизного податку до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію акцизних накладних повинно передувати повна, всебічна та об'єктивна перевірка підстав та умов, які зумовили допущення суб'єктом господарювання порушення строків реєстрації акцизних накладних, передбачених абз. 1 п. 231.6 ст. 231 ПК України.

Як було встановлено судом першої інстанції, акцизні накладні, складені у період з 31.05.2016 року по 31.07.2016 року, граничний термін реєстрації яких сплинув відповідно у період з 15.06.2016 року по 15.08.2016 року, зареєстровані лише 14.09.2016 року. Водночас, обґрунтовано підкресливши те, що Позивачем у межах граничного терміну реєстрації та у подальшому зазначені акцизні накладні направлялися засобами електронного зв'язку до контролюючого органу (а.с. 42-85), однак не були зареєстровані з підстав відсутності даних щодо залишків пального у Третьої особи, суд першої інстанції помилково вказав на правомірність прийняття податковим органом оскаржуваного рішення, не пересвідчившись в існуванні обставин, що об'єктивно унеможливлювали своєчасну реєстрацію акцизних накладних ТОВ «Юкрейн-Спектор».

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Стаття 6 Господарського кодексу України закріплює, що загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Як було встановлено раніше, несвоєчасне виконання обов'язків контролюючого органу з відображення в Системі електронного адміністрування реалізації пального показників формули зумовило виникнення обставин, за яких суб'єкт господарювання, який здійснює придбання/реалізацію пального, повинен обирати лише два можливих варіанти поведінки - або продовжувати працювати під загрозою накладення штрафних (фінансових) санкцій за об'єктивну неможливість своєчасної реєстрації акцизних накладних, або припинити господарську діяльність до моменту, коли суб'єкт владних повноважень забезпечить внесення відповідних своєчасно поданих платником податків даних до відповідної системи. Наведене, на переконання судової колегії, належить до однієї з форм втручання органів державної влади у господарські відносини попри проголошений Україною курс на дерегуляцію ринку.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при застосуванні до Позивача штрафних (фінансових) санкції контролюючим органом, поряд з іншим, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи відповідальності за порушення податкового законодавства.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при вирішені питання щодо правомірності винесення податковим органом оскаржуваних актів індивідуальної дії, у зв'язку з цим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 ст. 94 КАС України закріплено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ДФС у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Юкрейн-Спектор» витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, в сумі 15 336,80 грн., сплачених згідно платіжних доручень від 22.06.2017 року №2 на суму та 7 303,24 грн. та від 26.09.2017 року №6 на суму 8 033,56 грн.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» - задовольнити повністю.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Старт Лімітед Компані», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Чернігівській області податкове повідомлення-рішення від 22 грудня 2016 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн-Спектор» (14013, м. Чернігів, вул. Менделєєва, 5А, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 15 336 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко