Справа № 825/1808/17
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 листопада 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1808/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бородавкіної С.В.,

суддів: Клопота С.Л., Соломко І.І.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника відповідача ГТУЮ у ЧО ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання Державного реєстратора - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом Державного реєстратора - приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державного підприємства ''Національні інформаційні системи'', треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: заступник Міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_3, заступник Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_4, начальник Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 про визнання відсутності повноважень, визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Державний реєстратор - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1М.) звернулась до суду із клопотанням про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2872/5 від 14.09.2017 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 (чотири) місяці», - до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- зобовязання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ реєстратора приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що внаслідок блокування доступу до Державного реєстру прав на нерухоме майно вона не має можливості здійснювати професійну нотаріальну діяльність, яка є єдиним джерелом доходу її сімї. Крім того, вважає, що застосоване вищевказане обмеження є суттєвим i зачіпає права та інтереси великого кола oci6, які звернулися до заявника як до нотapiyca за отриманням свідоцтва про право на спадщину та реєстрацію спадкового майна. Існує реальна загроза несвоєчасного оформлення права на спадщину вказаних oci6, а отже загроза порушення їх конституційних прав щодо розпорядження належним їм майном.

Також, у paзi невжиття заходів забезпечення адміністративного позову можливе настання негативних наслідків, що полягають у спричинені шкоди її діловій та професійній репутації, для виправлення яких буде необхідно докласти значних зусиль.

Заявник в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача, - Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання та зазначив, що думка заявника щодо порушення її права на працю та на утримання сімї базується виключно на припущеннях та не може бути підтверджена документально. Крім того, зазначив, що згідно пункту 2 наказу Міністерства юстиції України № 2872/5 від 14.09.2017 передбачено передачу документів, які поданні для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора ОСОБА_1, відповідним субєктам державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Вказані заходи передбачені саме для попередження порушення прав заявників, які звернулись до позивача як державного реєстратора.

Представники Міністерства юстиції України та Державного підприємства ''Національні інформаційні системи'' в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: заступник Міністра з питань державної реєстрації ОСОБА_3, заступник Міністра з питань європейської інтеграції ОСОБА_4, начальник Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 в судове засідання не прибули.

Частиною 3 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові клопотання.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, суд враховує, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає два способи забезпечення позову: зупинення дії оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборона вчинення певних дій.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06 березня 2008 року № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів не встановила наявності очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, як підстави для забезпечення адміністративного позову та зазначає, що наявність чи відсутність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Крім того, відсутні обєктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

При цьому, в якості підстави для забезпечення адміністративного позову позивач вказує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, адже у звязку із тимчасовим блокуванням ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона позбавлена права здійснювати власну професійну діяльність, вчиняти відповідні нотаріальні дії з нерухомим майном, що фактично позбавляє її права на працю.

Однак, проаналізувавши приписи ст. 34 Закону України «Про нотаріат», якою регламентовані повноваження нотаріусів, колегія суддів зазначає, що дії, повязані з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно не єдиний вид нотаріальної діяльності, відповідно, позивач має право вчиняти інші нотаріальні дії.

Щодо доводів заявника, що застосоване до неї обмеження у вигляді блокування доступу до реєстру зачіпає права та інтереси інших осіб, колегія суддів зазначає, що в обґрунтування даного твердження ОСОБА_1 не надано жодного доказу, не наведено жодного конкретного прикладу з вказанням строку на видачу таких свідоцтв (чи дійсно такий строк припадає на час дії тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Крім того, пунктом 2 наказу Міністерства юстиції України № 2872/5 від 14.09.2017 передбачено передачу документів, які подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у державного реєстратора ОСОБА_1, відповідним субєктам державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Вказані заходи передбачені саме для попередження порушення прав заявників, які звернулись до позивача як державного реєстратора.

Таким чином, спосіб забезпечення позову є не співрозмірним із наслідками, які настануть у випадку зупинення дії спірного наказу і отримання позивачем доступу до Державного Реєстру, оскільки у ОСОБА_1 буде можливість внести зміни у відповідні розділи Реєстру.

Більш того, колегія суддів зазначає, що зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 14.09.2017 № 2872/5 є предметом позову та буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому, у випадку задоволення позову позивачеві не доведеться докладати значних додаткових зусиль для поновлення своїх прав, оскільки позивачу буде наданий доступ до Реєстру і позивач зможе безперешкодно вчиняти дій з ним.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди її правам, свободам та інтересам, а отже, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 117, 118, 122, 158 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді: С.Л. Клопот

ОСОБА_6