Справа № 725/3856/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3856/17

Головуючий у 1-й інстанції: Стоцька Л.А.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

09 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ в Чернівецькій області) про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою,відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити. В апеляційній скарзі посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

За приписами частини третьої статті 197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.11.2013 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При обчисленні пенсії позивачу, пенсійним органом враховувалися наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення. Однак, при призначенні йому пенсії, не були враховані матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, премія та щомісячна додаткова грошова винагорода.

21.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням вищезазначених складових грошового забезпечення.

У відповідь на заяву, відповідач направив на адресу позивача Лист №180/Г від 30.06.2017 року в якому зазначив, що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні, оскільки вказані виплати не можуть бути враховані до грошового забезпечення для визначення розміру пенсії.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія та щомісячна додаткова грошова винагорода, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на слідуюче.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ встановлено положеннями Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 43 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За приписами статті 41 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, складові грошового забезпечення військовослужбовця, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, входить в дохід для обчислення пенсії.

Також, Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі-Закон №2011-ХІІ) гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 15 листопада 2010 року №595.

Зокрема, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту5 постанови КМУ № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу XXX Інструкції).

Наведеними нормативно-правовими актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу XXXIII Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає суду підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та премія, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та премія, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача включити до складу грошового забезпечення позивача при перерахунку пенсії щомісячну додаткову грошову винагороду, з огляду на слідуюче:

Так, постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій (далі Постанова №889) військовослужбовцям Збройних Сил України введено новий вид щомісячної додаткової грошової винагороди.

На час установлення і початку виплати-01.10.2010року, винагорода мала виплачуватися військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займали посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби та льотного складу внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ (пункт 1).

Згідно пункту 2 цієї постанови, граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Вподальшому до Постанови № 889 вносилися зміни, які розширювали перелік категорій військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода.

Так, 13 березня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 161, згідно з якою, назва і пункт 1 Постанови № 889 викладені в новій редакції.

Зокрема, підпунктом 2 пункту 1 передбачена виплата винагороди військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р.--у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р.--у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р.--у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р.--у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р.--у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

На виконання Постанови № 889, наказом Міністр оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Даною Інструкцією визначено умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується та регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав і розміру її виплати.

Зокрема, в пункті 3 наводиться перелік складових грошового забезпечення, з якого має обраховуватися й виплачуватися винагорода, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

В силу пункту 5 Інструкції, винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.

Таким чином, додаткова грошова винагорода має окремий, особливий вираз виплати, оскільки надається тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений в Постанові № 889, за умови настання спеціальних обставин і виплачується поряд з грошовим забезпеченням військовослужбовця, а не входить до його складу.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 червня 2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішив справу, із помилковим застосуванням норм матеріального права.

В силу п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про часткове скасування постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, - скасувати в частині задоволення позову щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

В решті постанову залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.