Справа № 215/1258/17
Суддя: Квятковський Я. А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/1258/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі:головуючого судді Квятковського Я.А.

за участю: секретаря Пономаренко М.В.

розглянувши в письмовому провадженні в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук Сергія Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі ДПП-

В С Т А Н О В И В:

23.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук С.Д. від 13.03.2017 року серії АР №734516 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення .

Вимоги обґрунтовані тим, що інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук С.Д. не було надано жодних доказів його вини, оскільки він рухався по дорозі зі сторони вул. Байрачної та здійснював поворот на вул..І.Сірка, де відсутній дорожній знак 3.3 «Рух вантажного автотранспорту заборонено». Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 13.03.2017 р. о 20:11 год. в м.Кривий Ріг, Тернівського району по вул.. Каширська, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 д.1 «Рух вантажним транспортом заборонено», здійснив рух в зону дії знаку, чим порушив р.33 д.1, 3.33 ПДР України.

Позивач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач, будучи неодноразово повідомленим належним чином, в судове засідання не з»явився, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів згідно ч.4 ст.128 КАС України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини .

13.03.2017 року інспектором роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук С.Д. винесена постанова серії АР № 734516, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, 13.03.2017 р. о 20:11 год. в м.Кривий Ріг, Тернівського району по вул. Каширська, здійснивши виїзд на вул.І.Сірка, порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 д.1 «Рух вантажним транспортом заборонено» (а.с.8).

Згідно до рішення Тернівської районної у місті ради від 29.01.2016 р. № 34, в межах житлових масивів «Даманський»- «ПівГЗК» м. Кривого Рогу затверджено схему організації руху вантажних автомобілів та встановлено дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» в кількості 8 одиниць. Схемою встановлено, що рух в напрямку вул. Івана Сірка дозволено в кількості 1 одиниці, а.с. - 56, 57.

Оцінка суду.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Проте відповідачем жодних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в т.ч. наявності на вищевказаній ділянці руху дорожніх знаків, забороняючих проїзд вантажних автомобілів у відповідній кількості, суду не надані.

При цьому, суд не може взяти до уваги рішення Тернівської районної у місті ради від 29.01.2016, оскільки регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою саме дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п.8.1 ПДР України) та відсутні докази доведення змісту даного рішення до ОСОБА_1

Відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету ОСОБА_3 Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення КУпАП при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що закриття справи це один з видів постанов за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, таке рішення може бути прийнято тільки уповноваженою на розгляд справи про адміністративне правопорушення особою. Тому, відповідно до п.3 ч.3 ст.17 КАС України вказані позовні вимоги виходять за межі компетенції адміністративних судів і до задоволення не підлягають.

Враховуючивище вищенаведене, суд вважає необхідним частково задовольнити позов ОСОБА_1, скасувавши постанову інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук Сергія Дмитровича від 13 березня 2017 року серії АР №734516 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - як незаконну.

Керуючись ст. ст. 71, 99, 100, 128, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі ДПП Осипчук Сергія Дмитровича від 13 березня 2017 року серії АР №734516 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок Держави.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: