Справа № 538/143/17
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р.Справа № 538/143/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Калитки О. М. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.08.2017р. по справі № 538/143/17

за позовом ОСОБА_1

до Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: визнати протиправними дії Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови визнати за ним право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з 80% на 90% з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.10.2016 року, з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-21/2056 від 05.10.2016 р. і № 496 від 02.12.2016 р.; зобов'язати Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області визнати за ним право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з 80% на 90% з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.10.2016 р., з урахуванням довідок, виданих управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-21/2056 від 05.10.2016 р. і № 496 від 02.12.2016 р.; стягнути на його користь з відповідача судовий збір у сумі 640 грн.

Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.08.2017 року задоволено позов.

Визнано протиправними дії Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у визнанні права ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру та проведенні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання з 80% на 90% з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.10.2016 року, з урахуванням довідок про заробітну плату, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-21/2056 від 05.10.2016 р. і № 496 від 02.12.2016 р.

Зобов'язано Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області визнати за ОСОБА_1 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру та провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання з 80% на 90% з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 06.10.2016 р., з урахуванням довідок, виданих управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області № 02-21/2056 від 05.10.2016 р. і № 496 від 02.12.2016 р.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби України з рахунку Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача суддею періоду роботи в органах прокуратури на підставі Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року, оскільки на момент виникнення у позивача права на щомісячне довічне грошове утримання вказані нормативно-правові акти втратили чинність. Отже, стаж роботи позивача на посаді судді становить 12 років 8 місяців 3 дні. Також просив провести розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Позивач подав клопотання, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Також просив провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці відповідно до постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» та згідно приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має право на щомісячне довічне грошове утримання (а.с. 12-21).

З 06.10.2016 року Лохвицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 19720 грн. згідно ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 р., довідки про заробітну плату, виданої ТУ ДСАУ в Полтавській області № 02-21/2056 від 05.10.2016 р. При цьому відповідачем було враховано, що заробітна плата складала 24650 грн., а тривалість стажу роботи на посаді судді 12 років 8 місяців і 3 дні, і застосовано загальний відсоток розрахунку грошового утримання в розмірі 80% (24650 грн. х 80% = 19720 грн.).

Після звернення до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.12.2016 р. в зв'язку із збільшенням мінімальної заробітної плати до 1600 грн., йому було повідомлено, що з 05.01.2017 р. розмір щомісячного грошового утримання складає 21760 грн. (16000 грн. + 11200 = 27200 грн.) х 80% = 21760 грн.) (а.с. 31).

Згідно довідки, виданої Лохвицьким районним судом Полтавської області 09.08.2016 року, стаж роботи позивача, який дає право на відставку, складає 35 років 02 місяці 11 днів. До вказаного стажу було зараховано, крім роботи на посаді судді Лохвицького районного суду Полтавської області, служба в Збройних Силах, половина строку навчання за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі, служба в органах прокуратури Полтавської області, державна служба (а.с. 27).

Однак, Лохвицьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% від заробітку з врахуванням стажу роботи лише безпосередньо на посаді судді Лохвицького районного суду Полтавської області (12 років 8 місяців 3 дні).

10.01.2017 року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 % від заробітку виходячи зі стажу роботи понад 30 років (а.с. 32, 33).

Позивачем було одержано письмову відмову від 22.01.2017 року № С-02/02 з посиланням на те, що підстав для включення до стажу роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання, в тому числі часу роботи осіб, які працювали на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у них стажу роботи на посаді судді не менше 10 років, немає (а.с. 34).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наявності у позивача права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання виходячи з понад 10 років стажу роботи на посаді судді та 90% заробітної плати працюючого судді, оскільки період стажу роботи на посадах слідчого і прокурора в органах прокуратури Полтавської області підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді, що загалом складає понад 30 років і надає право позивачу на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до п.25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (в редакції згідно із Законом України «Про вищу раду правосуддя», чинній на час виходу позивача у відставку) право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1, який вийшов у відставку з 05.10.2016 року, визначається відповідно до цієї норми, зокрема, повинно бути збільшене на 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років.

Статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що станом на час призначення позивача на посаду судді правовідносини щодо набуття стажу, який дає право на вихід судді у відставку та призначення щомісячного довічного грошового забезпечення, регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - ОСОБА_2 № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

07.07.2010 року було прийнято ОСОБА_2 України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ, відповідно до ч.1 ст.131 якого (в редакції, чинній до 28.03.2015 р.) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналогічні положення містить стаття 135 цього Закону в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», чинній з 28.03.2015 року.

Водночас, згідно з п.11 Перехідних положень Закону № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

У відповідності до пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 р. № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції, чинній до 01.03.2008 року) передбачено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні підстави для виключення зі стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на вихід у відставку та впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання, періоду роботи на посадах слідчого і прокурора в органах прокуратури Полтавської області.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06.07.2016 року по справі № П/800/426/14, яка в силу ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів зазначає, за час роботи ОСОБА_1 суддею протягом періоду з 02.02.2004 року по 05.10.2016 року діяли правові норми, які гарантували зарахування до стажу роботи суддею часу роботи на посаді слідчого та періоду проходження строкової військової служби.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що згідно з нормами законодавства, чинними на час роботи позивача, останній набув права на врахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посадах слідчого і прокурора в органах прокуратури Полтавської області, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не може бути позбавлений такого права у зв'язку з тим, що станом на час виходу його у відставку набув чинності ОСОБА_2 України «Про судоустрій і статус суддів», яким не передбачено віднесення вищевказаних періодів до стажу роботи на посаді судді.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки відповідача, викладені у листі від 22.01.2017 року № С-02/02, про те, що стаж роботи позивача на посаді судді становить лише 12 років 8 місяців 3 дні.

Отже, колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищевказаних періодів роботи позивача (безпосередньо на посаді судді - 12 років 8 місяців 3 дні, періоду роботи на посадах слідчого і прокурора в органах прокуратури Полтавської області - з 22.03.1985 року по 30.08.2002 року, понад 17 років), стаж роботи позивача на посаді судді складає понад 30 років, а тому у випадку позивача наявні умови для нарахування йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді, передбачені пунктом 25 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, яким повинні відповідати рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що Лохвицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не врахувавши ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посадах слідчого і прокурора в органах прокуратури Полтавської області, та відмовляючи йому у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лохвицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.08.2017р. по справі № 538/143/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_2
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2017 р.