Справа № 820/4486/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

09 листопада 2017 р. справа № 820/4486/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цабеки К.Є.,

представник 1-го відповідача - Хряпинська С.С.,

представника 2-го відповідача - Шевердіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ради адвокатів Харківської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування рішеннь,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_3 у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги: 1) визнати протиправною відмову Голови Ради адвокатів Харківської області Гайворонської В.В. щодо вирішення заяви від 18 липня 2017 року про зупинення адвокатської діяльності відповідно до ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 2) зобов'язати Раду адвокатів Харківської області вирішити заяву від 18 липня 2017 року про зупинення адвокатської діяльності відповідно до п.1 ч.1 та п.1 ч.3 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) визнати протиправним та скасувати Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 22 серпня 2017 року, яким порушена дисциплінарна справа відносно позивача; 4) визнати протиправним та скасувати Рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області від 19 вересня 2017 року, за яким нібито за порушення порядку та строків сплати щорічних внесків на реалізацію повноважень органа адвокатського самоврядування за 2017 рік застосовано відносно позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Харківської області неправомірно прийняті рішення про порушення стосовно позивача дисциплінарної справи та про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, оскільки, 30.12.2016 року на підставі заяви ОСОБА_3 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, тобто починаючи з 30.12.2016 року діяльність, що передбачена Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_3 не здійснювалась. За таких підстав просив позов задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач, Рада адвокатів Харківської області з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що позивачем не дотримано порядку подання заяви про зупинення адвокатської діяльності. Орім того, стверджував, що позивачем не виконано обов'язку, передбаченого п.п.2.1, п.п.2.2, п.2.5 п.2 Положення «Про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування», а саме: адвокатом ОСОБА_3 не було сплачено внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, у зв'язку з чим стосовно позивача було прийнято рішення про направлення подання до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності. Посилаючись на наведені міркування, вважав позов не обґрунтованим.

Відповідач, Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Харківської області з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що результати перевірки відомостей за поданням Ради Адвокатів Харківської області показали на факт відсутності оплати адвокатом ОСОБА_3 внесків на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування за 2017 рік. Стверджував, що процедура притягнення до відповідальності була неухильно додержана КДК, обставини відносин встановлені КДВ повно, оцінені правильно, норма закону обрана вірно, застосована відповідно до змісту, міра стягнення узгоджується з характером допущеного порушення. Посилаючись на наведені міркування, наголошував на безпідставності заявлених вимог.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши представників сторін, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Так, суд вважає, що відповідач по справі, Рада адвокатів Харківської області при виконанні функції у порядку ч.1 ст.17, п.9 ч.4 ст.48 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" по внесенню відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, адже саме у цьому випадку рада вчиняє управлінські юридично значимі дії, котрі за своєю суттю та характером здатні спричинити і спричиняють настання правових наслідків (як-то: одержання матеріалів з приводу внесення запису про зупинення, припинення або поновлення права на зайняття адвокатською діяльністю; розгляд питань про внесення запису про зупинення, припинення або поновлення права на зайняття адвокатською діяльністю; здійснення з цих питань відповідного волевиявлення; реалізація вчиненого волевиявлення).

На думку суду, відповідач по справі, Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Харківської області у реалізації повноважень у дисциплінарних процедурах відповідно до ст.ст.33 - 41, 50 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" також повністю відповідає наведеному у п.7 ч.1 ст.3 КАС України визначенню суб'єкта владних повноважень, позаяк застосовує міри примусу.

І хоча як рада адвокатів регіону, так і КДК адвокатів регіону згідно з ст.46 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є відповідно організаційною формою та способом практичної реалізації адвокатського самоврядування, але при виконанні повноважень з внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та прийняття рішень у дисциплінарних провадженнях діяльність цих суб'єктів права спрямована на забезпечення запровадженого Державою правового порядку.

Відтак, перевірка закону актів та діянь цих суб'єктів саме у згаданих випадках має здійснюватись за правилами адміністративного судочинства.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідно до рішення Харківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 22.12.2006 року №13 ОСОБА_3 видано свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю №1417 від 22.12.2006 року.

Суд відмічає, що правовідносини з приводу здійснення особою професійної діяльності адвоката унормовані виключно приписами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Норми Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" на ці правовідносини не поширюються.

Реєстрація фізичної особи - громадянина як фізичної особи - підприємця ані за положеннями згаданого акту законодавства, ані за положеннями Цивільного кодексу України, ані за положеннями Господарського кодексу України не має жодного юридичного значення для набуття особою права на зайняття адвокатською діяльністю.

І навпаки, наявність чи відсутність у особи права на зайняття адвокатською діяльністю не має жодного юридичного значення для проведення державної реєстрації такої особи як фізичної особи - підприємця.

Суд не знаходить за необхідне вдаватись до дослідження обставин відповідності закону дій позивача з оподаткування фінансового результату з надання послуг адвоката саме у межах господарської (підприємницької) діяльності за правилами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, позаяк ці обставини не входять до предмета доказування до справі.

Водночас з цим, суд наголошує, що факт припинення позивачем підприємницької діяльності за власним рішенням від 30.12.2016р. за правилами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" жодним чином не впливає на право позивача на зайняття адвокатською діяльністю, котре продовжувало існування у повному обсязі і станом на 01.01.2017р.

Пунктом 2 ч.1 ст.58 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що утримання органів адвокатського самоврядування може здійснюватися за рахунок щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.58 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокати, право на заняття адвокатською діяльністю яких зупинено, звільняються від сплати щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування на період зупинення такого права.

У силу приписів ст.57 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" рішення з'їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов'язковими до виконання всіма адвокатами (ч.1 ст.57); Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов'язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України (ч.2 ст.57); Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями (ч.3 ст.57).

Як з'ясовано судом, рішенням Ради адвокатів України №72 від 16.02.2013р. було затверджено Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування (далі за текстом - Положення).

Згідно з п.2.5 Положення адвокати сплачують внески до 31 січня поточного року.

Оцінивши добуті у справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.69, 70, 86 КАС України, суд доходить висновку, що позивач обов'язку по сплаті згаданого внеску протягом січня 2017 року не виконав і лише 18.07.2017 року склав та направив поштою на адресу Ради адвокатів Харківської області заяву про зупинення адвокатської діяльності.

Вказаний факт було виявлено відповідачем, Радою адвокатів Харківської області при виконанні функцій контролю за додержанням норм закону, тобто саме як суб'єктом владних повноважень, і викладено у поданні за вих.№221 від 05.04.2017р., яке скеровано для розгляду до відповідача, КДК адвокатури Харківської області.

Після одержання названого подання КДК було складено та направлено на адресу позивача звернення з приводу пояснень стосовно допущеного проступку.

Дане звернення було одержано позивачем, про що свідчить надана відповідачем письмова відповідь від 18.07.2017р.

Лише після отримання від позивача письмових пояснень відповідачем, КДК 22.08.2017р. було прийнято рішення "Про порушення дисциплінарної справи".

Вказана обставина однозначно показує на добросовісніть управлінських дій КДК у спірних правовідносинах та створення найсприятливіших для позивача умов для реалізації його прав.

Рішенням відповідача, КДК адвокатів Харківської області від 19.09.2017р. до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Оскільки діяння з приводу неоплати внеску є завершеним по настанню 01.02.2017р., а обставина прийняття власного рішення про припинення підприємницької діяльності у силу норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не означає зупинення права на здійснення адвокатської діяльності, то суд вважає, що перебіг подій з розгляду відповідачем, Радою адвокатів Харківської області звернення позивача про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2017р. не має жодного юридичного значення для прийняття рішення у дисциплінарній процедурі.

Частиною 1 ст.21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний, зокрема, виконувати рішення органів адвокатського самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є:1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Факт наявності проступку по неоплаті внеску за 2017 рік як наслідок невиконання рішення органу адвокатського самоврядування підтверджений матеріалами справи і фактично визнаний позивачем. Обставина припинення реєстрації позивача як ФОП (на чому позивач неодноразово та наполегливо наголошує) не звільняє позивача від обов'язку проведення платежу по внеску протягом січня 2017 року.

Обраний відповідачем, КДК вид дисциплінарного стягнення є найм'якішим з-поміж інших, наведених законодавцем у ч.1 ст.35 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для висновку про невідповідність спірних рішень КДК стосовно порушення дисциплінарної справи та накладення дисциплінарного стягнення вимогам ст.35 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" чи ч.3 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим позов за цією вимогою задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір за вимогою про визнання протиправною відмови відповідача, Ради адвокатів Харківської області за заявою про зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю від 18.07.2017р., суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі: 1) подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності; 2) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 32 цього Закону; 3) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) визнання адвоката за рішенням суду недієздатним або обмежено дієздатним.

Пунктом 4.11 Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України (затверджено Рішенням Ради Адвокатів України № 26 від 17 грудня 2012 року; далі за текстом - Порядок) передбачено, що у випадку надсилання адвокатом заяви про внесення будь-яких змін до відомостей, що містяться в ЄРАУ засобами поштового зв'язку, справжність підпису адвоката на заяві засвідчується нотаріально і до заяви додаються нотаріально завірені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та інші документи, передбачені цим Порядком.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.69, 70, 86 КАС України, суд зазначає, що позивач не подавав до Ради адвокатів регіону заяви, котра б відповідала вимогам п.4.11 Порядку, хоча дотримання норм цього Порядку є обов'яковим для нього у силу приписів ст.57 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Заява позивача від 18.07.2017р. була розглянута відповідачем у розумний строк.

Прийняте рішення оформлено належним чином і викладено у листі за вих.№409 від 25.07.2017р., що не суперечить закону та не порушує прав позивача.

Обрані Радою адвокатів при виконанні функцій суб'єкт владних повноважень мотиви постановленого акту узгоджуються з законодавством.

Підстав для визнання цих мотивів неправильними суд не знаходить.

Таким чином, вимога позову у цій частині до задоволення не підлягає.

Визнання судом правильним спірного акту волевиявлення відповідача зумовлює відсутність правових підстав для обтяження Ради адвокатів обов'язком повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2017р.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судовим розглядом не виявлено фактів порушення відповідачами як суб'єктами владних повноважень у спірних правовідносинах визначеної законом процедури реалізації управлінської функції, привід для реалізації владних делегованих повноважень наявний, обставини встановлені повно, кваліфіковані правильно, прийняті спірні рішення (у розумінні актів волевиявлення) узгоджуються з законом та обставинами фактичної дійсності.

Доводи позивача про порушення прав не підтверджені матеріалами справи.

З огляду на викладене, позов має бути залишений без задоволення.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами ст.94 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Ради адвокатів Харківської області, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування рішеннь - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2017 року.

Суддя О.В. Старосєльцева