Справа № 804/4821/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 р. Справа № 804/4821/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ВІТА ЕНЕРДЖІ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
27.07.2017 року Приватне підприємство «ВІТА ЕНЕРДЖІ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.12.2016 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 8802,53 грн.
Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження у якому просив задовольнити позов із підстав, викладених у ньому.
Відповідач Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області проти позову заперечував, подав до суду заперечення проти позову, які залучені до матеріалів справи, в яких зазначив, що суб'єкт владних повноважень (відповідач) проводячи камеральну перевірку позивача, за результатами якої встановлено факти порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом жовтня 2015 року; лютого-квітня 2016 року, діяв на підставі та у межах повноважень і способу, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач також вважає, що будь-яких обмежень щодо застосування штрафних санкцій в 2016 році за порушення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, законодавством не передбачено, у звязку з чим, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.12.2016 року винесено правомірно і підстави для його скасування відсутні.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч.ч.4, 6 ст. 128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
В ході перевірки відповідачем було встановлено порушення ПП «ВІТА ЕНЕРДЖІ» вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом терміну, встановленого законом за жовтень 2015 року; лютий - квітень 2016 року на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 8802,53 грн., у тому числі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 8777,63 грн.; від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 24,90 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області з первинною скаргою, за результатами розгляду якої Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.02.2017 року № 3208/10/04-36-10-01-09 первинну скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 26.12.2016 року, без змін.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 3 статті Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Підпунктом 14.1.60 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755VI (далі ПК України) встановлено, що Єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Реєстрація податкових накладних відбувається у відповідності до положень п. 200-1.3 ст. 200-1, ст. 201 ПК України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі Порядок № 569).
З переліку податкових накладних, наведеному в акті камеральної перевірки від 24.11.2016, вбачається, що підприємством зареєстровані в ЄРПН з порушенням граничного терміну податкові накладні, починаючи з податкової накладної № 48 від 12.10.2015, зареєстрованої 29.10.2015, закінчуючи податковою накладною № 31 від 27.04.2016, зареєстрованою 02.06.2016.
Згідно з абз. 1, 4 п. 201.10 ст. 201 ПК України (в редакції на момент вчинення виявлених відповідачем порушень, тобто жовтень 2015 р.- квітень 2016 р.) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
При цьому, згідно з абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції на жовтень-грудень 2015 р.) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Згідно з абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України (в редакції на січень-квітень 2016 р. з огляду на внесення змін Законом від 24.12.2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року) реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Отже, п.201.10 ст. 201 ПК України встановлює обов'язок платника податків, який виступає в господарській операції продавцем товарів/послуг скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) у строк не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання (станом на жовтень-грудень 2015 р.), та у строк не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування (станом на січень-квітень 2016 р.).
При цьому з матеріалів справи вбачається і не заперечується позивачем, що реєстрація перелічених в акті камеральної перевірки від 24.11.2016 податкових накладних в ЄРПН здійснена підприємством з порушенням строку, визначеного в абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України (а. с.44-151).
Разом з тим, у п.120-1.1 ст.120-1 ПК України (в редакції на жовтень 2015 р.- червень 2016) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
В свою чергу, у п. 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що норми пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 1 жовтня 2015 року.
Доводи позивача про те, що відповідачем проведено камеральну перевірку як з порушенням п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, так і з порушенням у формі незастосування абз.16 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що, на його думку, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої і, як наслідок, є підставою для задоволення позову у повному обсязі, не можуть бути прийняті до уваги судом виходячи з наступного.
Так, в абз.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
В свою чергу, у п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції на момент здійснення перевірки 24.11.2016 року) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Пунктом 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Отже, враховуючи положення п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральною перевіркою (у контексті спірних правовідносин) вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, яка складається, зокрема, і з даних Єдиного реєстру податкових накладних, що свідчить про наявність законних підстав для проведення відповідачем камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за результатами якої складений акт №4282/1201/39652324 від 24.11.2016 року.
Суд також зазначає, що у відповідності до абз.16 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та, у відповідних випадках, покупця товарів/послуг.
Отже, вказана норма встановлює підставу для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки, яка виникає у разі виявлення податковим органом розбіжностей між даними податкових декларацій та даними ЄРПН, чого у даному випадку не мало місця, а відтак, твердження позивача про те, що податковий орган мав право проводити перевірку лише з дозволу Кабінету Міністрів України, є такими, що не стосуються спірних правовідносин.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «ВІТА ЕНЕРДЖІ» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови складений 13.09.2017 року.

Суддя ОСОБА_2