Справа № 761/11742/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Київській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Київській області про скасування постанови.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

У засідання учасники процесу не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2017 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 07.03.2017 року не виконав законної вимоги посадових осіб Головного управління Держпраці у Київській області щодо усунення порушень законодавства про працю, а саме припису № 26-158/670 від 21.07.2016 року, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 188-6 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що начальником відділу з питань додержання законодавства застрахованих, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Борисенко Є.С. на виконання наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 20.02.2017 року № 417 згідно направлення від 20.02.2017 року № 362 проведена позапланова звірка контролю виконання вимог припису від 21.07.2016 року № 26-158/670 у ДП «Державний центр інформаційних ресурсів України» (далі - підприємство) в період 06.03.2017 року по 10.03.2017 року.

За результатами перевірки було встановлено:

- невиконання вимог пункт 1 припису 1 та ч.2 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: відповідно до звіту з праці за січень - січень 2017 року № 1-ПВ заборгованість перед працівниками із заробітної плати на 01.01.2017 року становить 180,7 тис. грн. перед 11 працівниками. Відповідно до довідки про і заборгованості на 01.03.2017 року за підписом генерального директора ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_4, станом на 01.03.2017 року заборгованість із виплати заробітної плати перед 12 півниками становить 170,2 тис. грн. за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року. Відповідно до пояснення за підписами генерального директора ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_4 заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 01.03.2017 року становить 170,3 тис. грн., що виникла у липні - грудні 2014 року перед 12 працівниками;

- невиконання вимог пункт 3 припису за ст. 34 Закону України «Про оплату праці», а саме: на момент проведення перевірки заборгованість з виплати заробітної плати становить 170,2 тис. грн. перед 12 працівниками, станом на 01.01.2017 року заборгованість з виплати заробітної плати становила 180,7 тис. грн., відповідно до пояснення за підписом генерального директора ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_4 у лютому 2017 році підприємство зменшило заборгованість з виплати заробітної плати на суму 10,4 тис. грн. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги не виплачувалась, про що свідчить відсутність підтверджуючих документів;

- невиконання вимог пункт 4 припису за ч.1 ст. 116 КЗпП України, а саме: відповідно до Довідки про стан заборгованості на 01.03.2017 року за підписом генерального директора ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_4, станом на 01.03.2017 року заборгованість перед 7 звільненими працівниками становить 102,4 тис. грн. за період з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року;

- невиконання вимог пункт 5 припису за ч.5 ст. 97 КЗпП України та ч.3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», а саме: відповідно до Довідки про використання коштів підприємства за період з 01.12.2016 року по 01.03.2017 року за підписом генерального директори ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_4 інші видатки (послуги банку, витрати на відрядження, встановлення програмного комплексу, програмування, тест, роботи систем., тощо) ставлять 406,5 тис. грн., використано на ремонт адміністративних приміщень, придбання оргтехніки, автотранспорту, меблів, канцтоварів, цінних паперів, спонсорської допомоги 2,9 тис. грн. Відповідно до виписки по рахунку 4 з 01.12.2016 року по 28.02.2017 року оплата за марки згідно рахунку № 04119-1641 від 13.12.2016 року становить 472,50 грн., оплата за картридж згідно раханку-фактури № АР-392168 від 21.12.2016 року становить 401,00 грн., оплата за доступ по мережі Інтернет, користування статичними ІР-адресами, згідно рахунку-фактури № KЛ-12, акту № KЛ-12, відповідно до дог. № 11.146/16/ІНТ.У становить 25920,00 грн.

Згідно зі ст. 188-6 КУпАП, невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 230-1 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 188-6 цього Кодексу, покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з невиконанням законних вимог посадових осіб цих органів або створенням перешкод для діяльності цих органів.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

Посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, - штраф до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його заступники та уповноважені ним посадові особи - штраф до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що постанова № 26-158/231-06 від 07.03.2017 року складена уповноваженим органом та підписана уповноваженою посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП України, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ст. 188-6 КУпАП. Крім того, порушення, за яке на позивача накладено адміністративне стягнення, виявлене при перевірці виконання припису, та зафіксоване протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно позивача, який не усунув виявлені раніше недоліки. Припис є чинним.

Отже, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування того, що викладено в оспорюваній постанові, та на підтвердження тверджень, що дії відповідача є незаконними, а постанова у справі про адміністративне правопорушення № 26-158/231-06 від 07.03.2017 року є безпідставною та неправомірною.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 26-158/231-06 від 07.03.2017 року складена відносно позивача уповноваженим органом, підписана уповноваженою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт невиконання позивачем законної вимоги посадових осіб відповідача щодо усунення порушень законодавства про працю, а саме припису № 26-158/670 від 21.07.2016 року, спростований ним не був, а також будь-яких неправомірних дій при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: Н.М. Літвіна

А.Ю. Коротких