Справа № 806/1609/17
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Житомир справа № 806/1609/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області до Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал" про застосування заходів реагування,

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних, просила застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал", шляхом зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: кран - балки в машинному приміщенні станції другого підйому, до усунення порушень, зазначених в актах перевірки від 02.06.2017 № 834/09.

В обґрунтування заявлених вимог Державна служба України з питань праці вказувала на те, що в червні 2017 року посадовою особою Управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки МКП "Водоканал", про що складено акт № 834/09 від 02.06.2017. За результатами перевірки Управління Держпраці у Житомирській області дійшло висновку, що відповідачем допущено порушення Закону України "Про охорону праці" та НПАОП 41.0-1.01-79, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників. У зв'язку з цим, а також ураховуючи те, що Управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом центрального органу влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, позивач, посилаючись на приписи частини пятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача.

Представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відтак суд подальший розгляд справи здійснює в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 6 ст. 128 і ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною першою статті 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до абз. 1-2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (зі змінами та доповненнями, надалі Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Матеріалами справи підтверджено, що з 30 травня до 02 червня 2017 року, на підставі направлення на проведення перевірки від 24.05.2017 № 834/09, виданого відповідно до наказу № 927 від 24.05.2017, Управлінням Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) Коростишівського комунального підприємства «Водоканал» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки, про що складено акт від 02 червня 2017 року № 834/09.

Згідно зі розділом 5 цього акту, під час перевірки виявлено ряд порушень відповідачем вимог законодавства, зокрема, Закону України "Про охорону праці", НПАОП та постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011, які описані у рядках №№ 5, 12-14, 18, 20-32, 34, 38-39, 44-47, 49, 55 зазначеного розділу акту № 834/09 від 02 червня 2017 року.

У зв'язку з виявленням указаних порушень, в акті перевірки попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва), зокрема, у звязку з виявленням порушень, зазначених у рядку № 25: заборони експлуатації кран балки в машинному приміщенні станції другого підйому.

В подальшому Управлінням Держпраці у Житомирській області проведено ряд позапланових перевірок Коростишівського міського комунального підприємства «Водоканал» щодо виконання порушень виявлених внаслідок планової перевірки та встановлено, що відповідачем значну частину порушень усунуто самостійно.

Наведене підтверджено актами Управління Держпраці у Житомирській області від 27.06.2017 № 1054/07-0003, від 29.06.2017 № 1058/08-0016, № 1060/09-0095, від 19.08.2017 № 1379/07-0003.

Разом з цим, зі змісту розділу 5 акту перевірки субєкта господарювання (виробничого обєкта) від 29 червня 2017 року № 1060/09-0095, складеного головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і на обєктах підвищеної небезпеки ОСОБА_1, видно, що МКП «Водоканал» порушення зафіксоване у рядку № 25 акту перевірки від 02 червня 2017 року № 834/09 не усунуто.

Згідно зі пунктом 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877-V), на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

При цьому слід урахувати, що за змістом положень статті 39 Закону № 2694-XII передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб'єктом господарювання загрози життю та/або здоров'ю працівникам.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб'єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров'ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.

Охорона праці, згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону № 2694-XII, - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

В силу приписів ст. 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

У відповідності до частини 1 статті 6 Закону № 2694-XII, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Судом установлено, що підставою для вжиття до відповідача заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації кран балки в машинному приміщенні станції другого підйому, на думку позивача, є порушення Підприємством ст. 13 Закону № 2694-XII (рядок 25 розд. 5 акту перевірки від 29.06.17 № 1060/09-0095 та від 02.06.17 № 834/09).

При цьому в зазначених актах зафіксовано, що на станції другого підйому МКП "Водоканал" не проведено ПТО і експертне обстеження кран - балки, чим порушено вимоги п. 1.5.24 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць".

За змістом статті 13 Закону № 2694-XII, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов'язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

У свою чергу, пункт 1.5.24 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць" передбачає, що експлуатація механізмів, призначених для розвантаження чи для переміщення матеріалів і обладнання в складах і в господарських приміщеннях, повинна здійснюватися з дотриманням діючих Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів. Всі механізми повинні мати технічні паспорти із зазначенням терміну їх використання.

У контексті наведеного суд ураховує, що дотримання роботодавцем п. 1.5.24 НПАОП 41.0-1.01-79 обумовлено саме виконанням діючих Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів.

Однак жоден акт перевірки не містить вказівки на те, яких саме діючих Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів не дотримався відповідач, що унеможливлює виявлення, підтвердження чи спростування порушення допущеного Підприємством.

Разом з цим слід указати, що Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів були затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18 червня 2007 року N 132 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 9 липня 2007 р. за N 784/14051.

Утім, 10 березня 2016 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади", яким, зокрема, скасовано як такий, що втратив актуальність та встановлює регуляторні бар'єри наказ Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18 червня 2007 року N 132.

Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р набрало чинності з 21 травня 2017 р.

Отже, з 21.05.17 Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 18 червня 2007 року N 132 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 9 липня 2007 р. за N 784/14051, втратили чинність та, відповідно, не є обов'язковими до виконання, зокрема, відповідачем.

Інші (нові) Правила будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів у дію з 21.05.17 не введено.

Відсутність на момент перевірки та день розгляду справи судом діючих Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів спростовує твердження позивача про порушення МКП "Водоканал" вимог п. 1.5.24 НПАОП 41.0-1.01-79 та, відповідно, виключає можливість застосування до нього заходів реагування у зв'язку з їх недотриманням.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що акт перевірки від 29.06.17 № 1060/09-0095 не містить попередження про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва), а саме заборони експлуатації кран балки в машинному приміщення станції другого підйому.

Натомість до акту № 1060/09-0095 від 29.06.2017 внесено додаткову інформацію про те, що на момент перевірки кран балка в приміщенні станції другого підйому виведена з експлуатації (відєднала від електромережі).

Беручи до уваги зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог і матеріалів справи, суд вважає, що вжиття до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації кран - балки в машинному приміщенні станції другого підйому не буде співмірним із порушенням, яке зафіксоване у акті перевірки.

Згідно зі ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 86, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність в матеріалах справи належних доказів наявності обґрунтованих підстав для застосування до відповідача такого заходу реагування у сфері державного нагляду як зупинення експлуатації кран - балки в машинному приміщенні станції другого підйому.

Таким чином, суд відмовляє Державній службі України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області в задоволенні позову до Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал" про застосування заходів реагування.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позову Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко