Справа № 812/1117/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1117/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 26.04.2017,

від відповідача - ОСОБА_2 дов. від 12.06.2017 № 787/9/12-32-10-00-29,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 червня 2017 року № 2749-13, якими визначені суми податкових зобовязань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 58115,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником нерухомого майна загальною площею 2108,7 кв. м. Головним управлінням ДФС у Луганські області 20.06.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 2749-13, якими визначено суму податкового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 58115,77 грн. Позивач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним з огляду на те, що у відповідності із рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок з 01 січня 2017 року пункт 6.1 додатку № 1 до рішення міської ради від 30.05.2016 року за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 року за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок викладено в такій редакції: 6.1 Ставки податку встановлюються за 1 кв. м. бази оподаткування для фізичних осіб: для обєктів нежитлової нерухомості - 0,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Позивач вважає, що контролюючий орган при розрахунку розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що належить позивачу, повинен був застосовувати коефіцієнт 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. З огляду на розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року (1378,00 грн), належним та законним розрахунком розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для позивача є: 2108,7 кв м х (1378 грн х 0,5) = 14528,94 грн.

Проте, відповідачем в порушення вимог статті 266 Податкового кодексу України та рішення Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30 травня 2016 року № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29 січня 2015 року № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що належить позивачу, який у 4 рази перевищує належний розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що розрахований позивачем в позовній заяві.

25 жовтня 2017 позивач надав додаткові пояснення (арк. спр. 46-47) в яких зазначив, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, установлено, що з 01 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Оскільки податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік розраховуються у 2017 році і зараховуються до бюджету у 2017 році, відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, за твердженням позивача, мав керуватись наведеними вище приписами Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році та рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 року за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, яке є чинним, не оскаржувалось в суді і в силу вимог статей 143, 144 Конституції України є обовязковим до виконання. Правова колізія між підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та пунктами 1, 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році має вирішуватись на користь останніх норм, як прийнятих пізніше у часі та діючих з 01 січня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відзиві на заперечення на адміністративний позов

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях проти позову та відзиву на додаткові пояснення, а також надав розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік та рішення Сєвєродонецької міської ради від 29 січня 2015 року за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 63,64.). У письмових запереченнях проти адміністративного позову (арк. спр. 29-31) представник відповідача послався на те, що згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла з 01 січня до 31 грудня 2016 року) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29 січня 2015 року за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок встановлено ставку для обєктів нежитлової нерухомості - 2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. В подальшому до вказаного рішення внесені зміни рішеннями Сєвєродонецької міської ради від 28 травня 2015 року за № 4520 Про внесення змін до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, від 30 травня 2016 року № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, від 30 липня 2015 року № 4678 Про внесення змін до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок та від 29 вересня 2016 року Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок. Проте, ставка податку для обєктів нежитлової нерухомості залишалась незмінною. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене контролюючим органом на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради від 29 січня 2015 року за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, оскільки даним рішенням міської ради у відповідності із вимогами Податкового кодексу України визначено розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2016 рік у розмірі 2 відсотки від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року. Таким чином позивач не вірно застосував ставки податку, які встановлені з 01.01.2017, оскільки суму податкового зобовязання було нараховано відповідачем за 2016 рік та за ставками які діяли в 2016 році. Виходячи з наведеного, відповідач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що винесене у відповідності із чинним законодавством.

На додаткові пояснення представника позивача відповідач надав відзив, в якому зазначив, що рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок прийнято у 2017 році і не може бути застосоване при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік. Дане рішення може бути застосовано податковим органом при розрахунку відповідного податку на майно, відмінне від земельної ділянки, у 2018 році при розрахунку зазначеного податку за 2017 рік.(арк.спр. 57).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), є власником обєкту нежитлової нерухомості, а саме: магазину промислових товарів загальною площею 2108,7 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 51-А, на підставі свідоцтва про право власності від 27.10.2011 (арк. спр. 7).

Головним управлінням ДФС у Луганські області 20.06.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № 2749-13, якими визначено ОСОБА_3 податкове зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 58115,77 грн. (арк.спр.5).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3 статті 8 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Місцеві ради відповідно до пункту 10.3 статті 10 Податкового кодексу України в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до підпункту 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів згідно з підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 12.5 статті 12 Податкового кодексу України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Статтею 266 Податкового кодексу України врегульовані питання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпункт 266.1.1 пункту 266.1, підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначають, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа обєкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, яка діяла з 1 січня до 31 грудня 2016 року) ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України регламентовано, що обчислення суми податку з обєкта/обєктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з обєктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України).

Пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році установлено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Пунктом 7 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Податкові зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях визначені за базовий податковий (звітний) період 2016 календарний рік.

Судом встановлено, що Сєвєродонецькою міською радою приймались такі рішення з питань встановлення податку на нерухоме майно:

- рішення Сєвєродонецької міської ради від 29 січня 2015 року за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 64-68);

- рішення Сєвєродонецької міської ради від 30 травня 2016 року № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 38-43);

- рішення Сєвєродонецької міської ради від 29 вересня 2016 року Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 44-45).

У межах спірних правовідносин контролюючим органом для обчислення суми податку з обєкта/обєктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, застосуванню підлягають рішення Сєвєродонецької міської ради від 30 травня 2016 року № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 47-57) та рішення Сєвєродонецької міської ради від 29 вересня 2016 року Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок (арк. спр. 45-46), які прийняті органом місцевого самоврядування на виконання положень Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, що набрав чинності з 1 січня 2016 року.

Норми зазначених рішень органу місцевого самоврядування застосовуються у 2016 бюджетному році, оскільки пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 6.1 додатку № 1 до рішення Сєвєродонецької міської ради від 30 травня 2016 року № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок із змінами, внесеними рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29 вересня 2016 року Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, ставки податку встановлюються за 1 кв. м бази оподаткування для фізичних осіб: для обєктів нежитлової нерухомості:

- 2 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

З викладеного слідує, що органом місцевого самоврядування для обчислення суми податку з обєкта/обєктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, за базовий податковий (звітний) період 2016 календарний рік, визначена ставка податку за 1 кв. м бази оподаткування - 2 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Абзацом другим статті 8 Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII Про Державний бюджет України на 2016 рік установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

У межах спірних правовідносин ставка податку за 1 кв. м бази оподаткування складає 2 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) 2016 року, та становить 27,56 грн (1378,00 грн х 2 %).

Податок на обєкт нежитлової нерухомості, яке перебуває у власності ОСОБА_3, становить для нежитлового приміщення загальною площею 2108,7 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 51-А -58115,77 грн (2108,7 кв.м. х 27,56 = 58115,77 грн.

Податкові зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік в сумі 58115,77 грн, визначене позивачу контролюючим органом у податковому повідомленні - рішенні від 20 червня 2017 року № 2749-13, повністю відповідає вимогам Податкового кодексу України та рішенням органу місцевого самоврядування, якими на 2016 рік встановлений податок на майно, відмінне від земельної ділянки.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що відповідач при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення мав керуватись пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році та рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок, визнаються судом безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році установлено, що з 1 січня 2017 року до прийняття відповідним органом місцевого самоврядування рішення про встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2017 рік відповідно до цього Закону, встановлені таким органом місцевого самоврядування ставки єдиного податку для платників першої групи, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та збору за місця для паркування транспортних засобів застосовуються з коефіцієнтом 0,5.

Пунктом 4 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

На виконання вимог Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році Сєвєродонецька міська рада рішенням від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок установила ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на базовий податковий (звітний) період - 2017 календарний рік.

Оскільки оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням податкові зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені контролюючим органом за базовий податковий (звітний) період - 2016 календарний рік, а не за базовий податковий (звітний) період - 2017 календарний рік, положення Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році та норми рішення Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок не поширюються на спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

В ході судового розгляду судом не встановлено, що у межах спірних правовідносин норми закону припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Посилання представника позивача на порушення відповідачем вимог статті 144 Конституції України, згідно якої органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, суд вважає безпідставними, оскільки рішення Сєвєродонецької міської ради від 26 січня 2017 року № 1200 Про внесення змін до рішення міської ради від 30.05.2016 за № 419 Про затвердження нової редакції додатку № 1 до рішення міської ради від 29.01.2015 за № 4288 Про затвердження Положень про податок на майно та акцизний податок не може бути застосовано до спірних правовідносин в силу пп. 12.3.4 п. 12.3 статті 12 Податкового кодексу України.

За практикою Європейського Суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 КАС України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, довів суду правомірність своїх рішень, у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Згідно зі статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивачу, який не є субєктом владних повноважень, у справі не повертаються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.06.2017 № 2749-13 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано судом у повному обсязі 17 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_4