Справа № 686/4849/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4849/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Залімського І. Г. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.09.2016 року ОСОБА_2 була подана до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницької області декларація про початок виконання будівельних робіт по реконструкції існуючої будівлі контори літ. А-ІІ з надбудовою мансардного поверху та прибудови сходової клітки під швейну майстерню.

На підставі направлення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області № 853 від 07.09.2016 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Хмельницькій області ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку достовірності даних наведених в декларації про початок виконання будівельних робіт на об'єкті по реконструкції існуючої будівлі контори літ. А-ІІ з надбудовою мансардного поверху та прибудови сходової клітки під швейну майстерню по вул. Чорновола, 174/8 в м. Хмельницькому.

Зі змістом направлення позивач ознайомлений 07.09.2016 року про свідчить його підпис.

За результатами проведеної перевірки відповідачем в присутності позивача складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.09.2016 року в якому зазначено, що на об'єкті будівництва, який не введено в експлуатацію здійснюється підприємницька діяльність (швейний цех), чим порушено ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», при цьому в акті зазначено, що позивач відмовився від отримання акту.

12.09.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Хмельницькій області ОСОБА_3 видано припис б/н з вимогою негайно зупинити експлуатацію об'єкта по вул. Чорновола, 174/8 в м. Хмельницькому, при цьому в приписі зазначено, що позивач відмовився від отримання припису.

12.09.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Хмельницькій області ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого виявлено порушення - гр. ОСОБА_2 об'єкті будівництва, що розташований по вул. Чорновола, 174/8 в м. Хмельницькому, який не введено в експлуатацію здійснюється підприємницька діяльність (швейний цех), чим порушено ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачено відповідальність ч. 13 ст. 96 КУпАП, також в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 19.09.2016 року о 15 год. 00 хв., при цьому в протоколі зазначено, що позивач відмовився від отримання протоколу, копію протоколу направлено рекомендованим листом.

Головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління ДАБІ у Хмельницькій області ОСОБА_3 за встановлені правопорушення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 12.09.2016 року, акту перевірки від 12.09.2016 року б/н, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №214 від 19.09.2016 року, відповідно до якої позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

В силу ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.п.7, 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

У відповідності до п.п.16-17 вищезазначеного Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

В силу п.п.18, 21 вищезазначеного Порядку акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

За таких обставин відповідач наділений повноваження щодо проведення перевірки поданого позивачем повідомлення, складання за результатами перевірки акту та протоколу.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 8 ст. 96 КУпАП передбачена відповідальність за експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, - у виді штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що висновки відповідача про порушення позивачем ч. 8 ст. 96 КУпАП ґрунтуються на фактах, встановлених в акті про недопущення до перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в протоколі від 12.09.2016 року зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 13 ст. 96 КУпАП.

Представник відповідача в судовому засіданні в суді першої інстанції зазначив, що про розгляд адміністративної справи позивача було повідомлено у встановленому законом порядку, на підтвердження чого надано фіскальний чек.

Проте в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем вказаного повідомлення про проведення перевірки.

В даному випадку факт порушення позивачем законодавства підтверджується лише протоколом та актом про порушення, що не підписані позивачем.

Крім того, при вирішенні адміністративної справи не було відібрано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не досліджено обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, долучені до акту перевірки від 12.09.2016 року ксерокопії фотографій не можуть слугувати достатньою підставою для підтвердження факту експлуатації вказаного приміщення швейного цеху, оскільки по-перше з них не вбачається місця прив'язки до приміщення - швейного цеху за адресою по вул. Чорновола, 174/8 в м. Хмельницькому, а по-друге, з них неможливо встановити саме здійснення підприємницької діяльності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення та його вини, що виключає можливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Крім того, 14.11.2017 року представником позивача на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду клопотання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу. Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає у зв'язку із наступним.

Виходячи з положень частин 1, 2, 4 статті 94 КАС України компенсація витрат на правову допомогу - це надана нормами Кодексу перевага фізичним та юридичним особам позивачам у справі, оскільки суб'єкт владних повноважень може компенсувати лише витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У частині 2 статті 16 КАС України зазначається, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Як зазначено в частині 1 статті 90 КАС України, до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

При цьому, виходячи з положень статті 1 Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу: у судовому засіданні; під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Отже, з наведених правових норм вбачається, що правовою допомогою в адміністративному процесі визнається допомога правового характеру лише адвоката або, у визначених законом випадках, іншого фахівця у галузі права, які її надають на підставі договору.

Разом з цим, судові витрати, в тому числі на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час розгляду даної справи не вчинялись, з матеріалами справи адвокат не ознайомлювався, у судовому засіданні участі не брав.

Відтак, представником позивача не надано суду розрахунку, що відповідає вимогам Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", та належним чином підтверджує його витрати на правову допомогу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для компенсації позивачу судових витрат.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5