Справа № 182/5148/17
Суддя: Багрова А. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/5148/17
Провадження № 2-а/0182/396/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря - Снєгульської В.М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Безпалько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення, про визнання протиправними дії щодо припинення страхових виплат та зобов'язання поновити виплати зі сплатою заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення та просить суд визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо припинення йому страхових виплат, пов'язаних з професійним захворюванням, визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення щодо припинення йому страхових виплат, пов'язаних з професійним захворюванням, а також просить суд зобов'язати відповідачів поновити йому страхові виплати із сплатою заборгованості з 01.06.2017 року.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що він перебуває на обліку в Фонді соціального страхування України з 01.04.2001 року. У зв'язку із проведенням антитерористичної операції і з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту він був змушений покинути своє місце проживання у АДРЕСА_2 та оселитись і зареєструватись як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України у м. Запоріжжя, де отримав відповідну довідку за № НОМЕР_1 від 20.11.2014 року та став на облік до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, яке продовжувало раніше призначену щомісячну страхову виплату в період з 01.11.2014 року по 31.05.2017 року включно. 26.05.2017 року він отримав лист від Управління праці та соціального захисту населення Заводського району Запорізької міської ради, в якому йому було повідомлено про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на підставі листа Адміністрації державної прикордонної служби, в якому був зазначений перелік ВПО (внутрішньо переміщених осіб), які перебували на окупованій території понад 60 днів, що дало підстави вважати, що він повернувся до окупованого місця постійного проживання, відповідно до Постанови КМУ від 01.10.2014 року №509. Він не заперечує, що дійсно перебував більше 60 днів на тимчасово-окупованій території, але його тривале перебування в зоні АТО пов'язане з тим, що його будинок обікрали та пошкодили мародери, він звертався там до правоохоронних органів та вимушений був проводити ремонт. В червні 2017 року він переїхав для місця проживання у м. Нікополь та отримав нову довідку за № НОМЕР_1 від 07.06.2017 року, де зазначено фактичне місце проживання: АДРЕСА_3. З 01.06.2017 року він перестав отримувати страхові виплати і тому він 10.08.2017 року звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення із заявою про прискорення процесу постановки на облік з подальшою виплатою страхових коштів, починаючи з 01.06.2017 року. Однак 17.08.2017 року відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення надало відповідь, згідно якої послався на те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області припинило йому страхові виплати з 01.06.2017 року у зв'язку із скасування попередньої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому відповідно до п.18 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 повторне призначення виплат можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання усіх процедур, необхідних для їх призначення. Вважає такі дій відповідачів суперечать Конституції України, чинному законодавству, оскільки він має паво на соціальних захист, а його реєстрація місця проживання чи місця перебування, відсутність реєстрації, тривале перебування в зоні антитерористичної операції не можуть бути підставою для обмеження його права на отримання страхових виплат, які можуть бути припинені тільки з підстав визначених Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання, подав письмові заперечення проти позову , просить суд відмовити позивачу, оскільки управління діяло відповідно до норм чинного законодавства та права позивача не порушувало.(а.с. 35-37)

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити, оскільки права позивача управління не порушувало та діяло в порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. (а.с. 50-51).

Заслухавши позивача, представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Нормативно-правовим актом, який встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, є Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із принципів діяльності Кабінету Міністрів України є здійснення виконавчої влади на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України").

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України.

Здійснення повноважень Кабінету Міністрів України визначено ст. 41 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", відповідно до якої Кабінет Міністрів України спрямовує свою діяльність на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України .

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Кабінет Міністрів України: 1) координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону; 2) забезпечує проведення моніторингу внутрішнього переміщення осіб, спрямовує діяльність органів виконавчої влади на усунення обставин (умов), що сприяли внутрішньому переміщенню осіб, захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, сприяння поверненню таких осіб до залишеного місця проживання та їх реінтеграції; 3) у разі настання обставин, зазначених у статті 1 цього Закону, які спричинили масове (більше 100 тисяч осіб) переміщення громадян України, або у разі продовження дії обставин, зазначених у статті 1 цього Закону, понад 6 місяців затверджує комплексні державні цільові програми щодо підтримки та соціальної адаптації внутрішньо переміщених осіб із визначенням джерел та обсягів фінансування, контролює їх виконання; 4) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Постановою від 08.06.2016 року N 365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Постанова N 365 є спеціальним нормативно-правовим актом, виданими на вимогу Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. , а також з метою удосконалення системи призначення здійснення контролю за соціальними виплатами внутрішньо переміщеним особам та в межах наданих законом Кабінету Міністрів України повноважень.

Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365, визначає, що -

„2. Документом, що підтверджує статус внутрішньо переміщеної особи, є довідка, видана такій особі відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб" (Офіційний вісник України, 2014 р., N 81, ст. 2296; 2015 р., N 70, ст. 2312).

3. Реєстрація місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи здійснюється в установленому законодавством порядку.

4. Соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

5. Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред'являється оригінал такої довідки. "

Статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено , що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є:

дані, отримані з відповідних державних реєстрів;

дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365, визначає, що

„9. За наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об'єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

У день прийняття рішення про скасування довідки керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення припиняє призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення соціальні виплати такій особі та інформує про прийняте рішення органи, що здійснюють соціальні виплати, які припиняють соціальні виплати такій особі до прийняття остаточного рішення комісією.

10. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення вносить на розгляд комісії протягом трьох робочих днів з дня надходження інформації, зазначеної у пункті 8 цього Порядку, та відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї подання про припинення соціальної виплати.

11. Комісія протягом п'яти календарних днів розглядає подання про припинення соціальних виплат та приймає відповідне рішення.

12. Соціальні виплати припиняються у разі:

...4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"; ....

13. Комісія не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після прийняття рішення щодо припинення соціальної виплати надсилає копію такого рішення органам, що здійснюють соціальні виплати, та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

18. Повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.

19. Спори, що виникають внаслідок розгляду питань щодо поновлення або припинення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішуються у судовому порядку. "

Верховний суд України у постанові від 12 квітня 2017р. по справі №6-51 цс 17 висловив правову позицію, згідно з якою державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. їх права в повній мірі захищено Законом України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади. Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістились із тимчасово окупованої території на підконтрольні органам державної влади території.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України з 01.04.2001 року, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 07.09.2000 року.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Згідно Довідки від 20.11.2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що перемістився в АДРЕСА_1 (а.с.38)

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області проводило щомісячні страхові виплати ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі з 01.11.2014 року по 31.05.2017 року включно. (а.с. 43)

25.05.2017 року на підставі статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради було скасовано довідку від 20.11.2014 року № НОМЕР_1 , видану ОСОБА_1, про взяття його на облік як особу, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що перемістився в м. Запоріжжя (а.с.39 -40), про що того ж дня був направлений лист до відділення Фонду соціального страхування та ОСОБА_1 (а.с.8,39).

Рішення Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради про скасування довідки позивачем ОСОБА_1 у встановленому порядку не оскаржувалося.

02.06.2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області , отримавши лист від Управління праці та соціального захисту населення по Заводському району Запорізької міської ради , прийняло Постанову про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 у зв'язку із скасуванням дії довідки від 20.11.2014 року № НОМЕР_1, що відповідає ч.2 п.9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365.(а.с.41)

У пункті 6 частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування" визначено, що страхові виплати та надання соціальних послуг припиняються , зокрема , в інших випадках, передбачених законодавством.

Суд вважає, оскільки довідка про реєстрацію позивача, як внутрішньо переміщеної особи була скасована (тобто відсутній факт реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи ) то відповідачем Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в даному випадку, правомірно було припинено виплату позивачеві щомісячної грошової суми.

07.06.2017 року ОСОБА_1 отримав довідку № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання АДРЕСА_4(а.с.57)

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення з документами про відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі.

На підставі поданих ОСОБА_1 документів відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення зробив запит до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, щодо надання інформації стосовно строків виплати сум відшкодування, у зв'язку з професійним захворюванням.

29.06.2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення отримало відомості щодо проведені виплати та прийняття рішення про припинення страхових виплат ОСОБА_1 у зв'язку із скасуванням довідки від 20.11.2014 року № НОМЕР_1 (а.с.55,56)

20.07.2017 року Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Нікопольської міської ради відмовлено в призначенні соціальних виплат ОСОБА_1 з підстав скасування дії довідки про взяття на облік (а.с.54)

П.16 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 визначено, що рішення комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати може бути оскаржене до суду.

ОСОБА_1 рішення Комісії про відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати до суду не оскаржував.

На звернення ОСОБА_1 щодо призначення йому страхових виплат, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в особі Нікопольського відділення листом від 17.08.2017 року № 123/01-02 повідомило позивача, що відповідально до п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, що затверджений Постановою КМУ від 08.06.2016 року №365 у зв'язку із скасуванням попередньої довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, повторне призначення соціальних виплат можливе лише через шість місяців після припинення виплат, тобто у листопаді поточного року (а.с.52-53)

Отже позивач не позбавлений права на отримання щомісячної грошової суми на підконтрольній органам державної влади України території через шість місяців після припинення виплат, тобто у листопаді поточного року.

Щодо застосування положень практики ЄСПЛ слід зазначити, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ведучи мову про «Закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на той самий критерій, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. справу "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (Case of James and others v. the United Kingdom), рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 3/1984/75/119, § 40. Цей критерій вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

В даному випадку припиняючи виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової суми, які є майном у розумінні практики ЄСПЛ, управління діяло відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, суд дійшов до висновку, що відповідачі за вказаних вище обставин діяли в межах повноважень, передбачених законодавством, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ст. ст.2,7,11,71,86,160-163,167,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення постанови.

Суддя: А. Г. Багрова