Справа № 233/3565/17
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3565/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

представників відповідачів Павлова Д.Р., Яресько К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Орендне підприємство «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, третя особа - Орендне підприємство «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників», про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконним та скасування рішень щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та має право на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2) з 17.12.2016 року. У зв'язку з досягненням пенсійного віку, 20.02.2017 року він звернувся із заявою до Костянтинівського ОУПФУ про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 13.05.2017 року №62/533 Комісією з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області йому було відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року та з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року на посаді «слюсаря - ремонтника» у Костянтинівському заводі «Автоскло» у зв'язку із неможливістю провести перевірку наданої довідки, та періоду роботи з 27.03.1984 року по 10.12.1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі у зв'язку з відсутністю первинних документів підтверджуючих повну зайнятість на роботах зі шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня. На підставі цього рішення Костянтинівським ОУПФУ 24 травня 2017 року було також винесено рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії, яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №2. Відповідач вважає, що позивач має страхового стажу 38 років 6 місяців 12 днів, а пільгового стажу за Списком №2 00 років 00 місяців. До пільгового стажу за Списком №2 Костянтинівським ОУПФУ позивачу додатково не зараховано періоди роботи з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря ремонтника» та до Списку №1 період з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників, та з 07.09.1981 року по 19.10.1981 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті, а також період служби в радянській армії з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року.

Просив Рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2017 року №62/533 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 травня 2017 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визнати незаконним та скасувати, зобов'язати Костянтинівське ОУПФУ зарахувати йому до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 07.09.1981 року по 19.10.1981 року на посаді «учня горноробочого підземного» у шахті «Привольнянська» ДП «Лисичанськвугілля», з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників, та період служби в Радянській армії з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року, зобов'язати Костянтинівське ОУПФУ зарахувати йому до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року та з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року на посаді «слюсаря - ремонтника» в Костянтинівському заводі «Автоскло», з 27.03.1984 року по 10.12.1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі та з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря - ремонтника» на Орендному підприємстві Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників, зобов'язати Костянтинівське ОУПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.12.2016 року.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ГУ ПФУ Донецької області у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, надала письмові заперечення згідно яких зазначив, що позивачем не надано документи, які підтверджують його зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці, а також інших документів, які підтверджують виконання ним робіт у шкідливих умовах (а.с.44-47).

Представник відповідача - Костянтинівського об'єднаного ПФУ Донецької області у судовому засіданні проти задоволення позову також заперечував у повному обсязі. Надав письмові заперечення, згідно яких позивач не надав довідок, які б підтверджували пільговий характер його роботи (а.с.48-19).

Представник третьої особи - Орендного підприємства «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників», у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та у зв'язку з досягненням пенсійного віку, 20.02.2017 року звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 34).

Рішенням від 13.05.2017 року №62/533 Комісією з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області йому було відмовлено у підтвердженні пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року та з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року на посаді «слюсаря - ремонтника» у Костянтинівському заводі «Автоскло» у зв'язку із неможливістю провести перевірку наданої довідки, та періоду роботи з 27.03.1984 року по 10.12.1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі у зв'язку з відсутністю первинних документів підтверджуючих повну зайнятість на роботах зі шкідливими умовами праці протягом повного робочого дня (а.с.12).

Рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 травня 2017 року також відмовлено позивачу в призначенні пільгової пенсії, яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком №2. Відповідач вважає, що позивач має страхового стажу 38 років 6 місяців 12 днів, а пільгового стажу за Списком №2 00 років 00 місяців. До пільгового стажу за Списком №2 Костянтинівським ОУПФУ позивачу додатково не зараховано періоди роботи з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря ремонтника» та до Списку №1 період з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників, та з 07.09.1981 року по 19.10.1981 року на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті, а також період служби в радянській армії з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року (а.с.13-14).

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року передбачений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону. Так, згідно вказаної норми особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, але як вбачається із назви та змісту Постанови вона застосовується у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до трудової книжки позивач ОСОБА_3 працював:

- з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року на посаді «слюсаря ремонтника» в Костянтинівському заводі «Автоскло»;

- з 07.09.1981 року по 19.10.1981 року на посаді «учня горноробочого підземного» у шахті «Привольнянська» ДП «Лисичанськвугілля»;

- з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року на посаді «слюсаря ремонтника» в Костянтинівському заводі «Автоскло»;

- з 27.03.1984 року 10.12.1987 року на посаді слюсаря - ремонтника в Лисичанському содовому заводі;

- з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» в Лисичанському содовому заводі;

- з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря - ремонтника» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів «ім.13-ти Розстріляних робітників»;

- з 13.10.1993 р. по 12.06.1995 р. на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів «ім.13-ти Розстріляних робітників» (а.с.15-18).

Період проходження строкової військової служби ОСОБА_3 з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_1 (а.с.19).

Також при поданні заяви про призначення пенсії, позивачем були надані довідки видані підприємствами та Архівними відділом Костянтинівської міської Ради та Лисичанської міської Ради, які підтверджують пільговий характер роботи, в тому числі:

- Довідка №40/12 від 02.09.2010року видана ліквідатором ДП Завод «Автоскло», яка підтверджує пільговий характер роботи за період з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року та з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року (в загальній кількості 2 роки 01 місяць 20 днів) на посаді «слюсаря ремонтника» в ДП Завод «Автоскло»;

- Архівна довідка №05-07-07/130 від 16.02.2017року видана архівним відділом Костянтинівської міської Ради яка підтверджує пільговий характер роботи з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря ремонтника», з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді засипальника шихти на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів «ім.13-ти Розстріляних робітників» із посиланням на Наказ №304к від 08.06.1994 року про атестацію робочих місць, відповідно до якого атестація робочого місця проведена та право на пільгову пенсію за Списками №1 та №2 підтверджено;

- Архівні довідки № 133/01-26, 132/01-26, 131/02-26, 130/01-26 від 13.01.2017 року про роботу в Лисичанському содовому заводі, а також Наказ №1 від 25.05.1994 року про атестацію робочих місць на Лисичанському содовому заводі та Наказ №100 від 04.03.1988 року які підтверджують пільговий характер роботи за період з 27.03.1984 року по 10.12.1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі (а.с.20-32).

До трудової книжки позивача внесено запис №19, відповідно до якого право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 на посаді «засипальника шихти» підтверджено (а.с.18).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

Професія «слюсар - ремонтник» була віднесена до Списку №2 розділ ХІХ «Скляне та фарфоро-фаянсове виробництво» відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, Підрозділ 7.

Професія «вагонетника (вагонщика)» була віднесена до Списку №2 розділ І «Гірничі роботи» відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, Підрозділ 1а.

Професія «гірничого робочого» була віднесена до Списку №1 розділ І «Гірничі роботи» відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, Підрозділ 1.

Професія «слюсаря-ремонтника» була віднесена до Списку №2 розділ XVIII «Скляне та фарфоро-фаянсове виробництво» відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року, Підрозділ 1а, Позиція 2190100а-18559.

Професія «засипальника шихти» була віднесена до Списку №1 розділ XVIII «Скляне та фарфоро-фаянсове виробництво» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року Підрозділ 1а, позиція 1150101а-12240.

Відповідно до Наказу по ОП «Костянтинівський завод скловиробів ім.13-ти розстріляних робітників» № 304к від 08.06.1994 року на підприємстві була проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, та професії «слюсаря-ремонтника» (код 2190100а-18559), на якій працював позивач, була атестована за Списком №2, а «засипальник шихти» (код1150101а-12240 ) була атестовані за Списком №1.

Відповідно до Наказу по Лисичанському содовому заводу № 1 від 25.05.1994 року на підприємстві вперше була проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, та професії «вагонетника» (код 11307) була атестована за Списком №2.

Факт роботи за Списком №1 з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді «засипальника шихти» та за Списком №2 з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря ремонтника» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників» відповідачами не оспорюються, а відмова викликана сугубо формальною підставою, а саме відсутністю довідки уточнюючої пільговий характер роботи, виданої ліквідатором підприємством.

Щодо не зарахування Відповідачем до Списку №1 періоду служби у Радянській армії з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.

Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначені на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З трудової книжки позивача вбачається, що безпосередньо після періоду військової служби він працював на посаді «учня гірничого робочого» на шахті «Привольнянська» ДП «Лисичанськвугілля", яка відноситься до Списку №1 (а.с.15).

Таким чином, періоди роботи за Списком №2 з 25.07.1978 року по 22.05.1979 року та з 02.12.1981 року по 23.03.1983 року на посаді «слюсаря - ремонтника» в Костянтинівському заводі «Автоскло», з 27.03.1984 року по 10.12.1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11.12.1987 року по 03.09.1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі та з 20.09.1990 року по 03.04.1991 року на посаді «слюсаря - ремонтника» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників» повинні бути зараховані Відповідачем до Списку №2, а періоди роботи з 07.09.1981 року по 19.10.1981 року на посаді «учня горноробочого підземного» у шахті «Привольнянська» ДП «Лісічанськвугілля», з 13.10.1993 року по 12.06.1995 року на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти Розстріляних робітників» та період служби в Радянській армії з 23.05.1979 року по 19.06.1981 року - до Списку №1, оскільки факт роботи за списками №1 та №2 за вказані періоди підтверджено трудовою книжкою з усіма необхідними записами, пільговими довідками, виданими підприємствами у 2010 році на підставі первинних документів, первинними документами та Наказами про атестацію робочого місця, які знаходяться на зберіганні в архівних установах, військовим квитком, тощо.

За приписами ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Суд зазначає, що в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії, у зв'язку з неможливістю пенсійного органу виконати свої дискреційні повноваження щодо проведення перевірки підприємства, на якому працював позивач.

При цьому, суд ще раз наголошує, що позивачем надані всі необхідні документи, які підтверджують пільговий характер роботи позивача у спірний період.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання, як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст. 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Крім того, суд зазначає, що дії відповідачів при відмові у призначенні пенсії позивачу є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача шляхом проведення перевірок), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином Рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2017 року №62/533 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 травня 2017 року про відмову в призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.12.2016 року є незаконними та підлягають скасуванню.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У зв'язку з тим, що позивач має більше 9 років пільгового стажу за Списками №1 та №2, він має право на призначення пенсії за Списком №2 з 57 років, тобто з 16 грудня 2016 року.

Керуючись ст. 6, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Орендне підприємство «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників», про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2017 року №62/533 та рішення Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 травня 2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 грудня 2016 року - скасувати незаконними та скасувати їх.

Зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 07 вересня 1981 року по 19 жовтня 1981 року на посаді «учня горнорабочого підземного» у шахті «Привольнянська» ДП «Лисичанскьвугілля», з 13 жовтня 1993 року по 12 червня 1995 року на посаді «засипальника шихти» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників» та період служби в Радянській армії з 12 травня 1979 року по 19 червня 1981 року.

Зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_3 до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи з 25 липня 1978 року по 22 травня 1979 року та з 02 грудня 1981 року по 23 березня 1983 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в Костянтинівському заводі «Автоскло», з 27 березня 1984 року по 10 грудня 1987 року на посаді «слюсаря-ремонтника» та з 11 грудня 1987 року по 03 вересня 1989 року на посаді «вагонетника» у Лисичанському содовому заводі, та з 20 вересня 1990 року по 03 квітня 1991 року на посаді «слюсаря-ремонтника» на Орендному підприємстві «Костянтинівський завод «Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників».

Зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 грудня 2016 року

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошені 09 листопада 2017 року, в повному обсязі постанова буде виготовлена до 14 листопада 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя