Справа № 821/1737/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 р. м. ХерсонСправа № 821/1737/17

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дмитрієва О.О., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

встановив:

15 листопада 2017 року ОСОБА_1 (ОСОБА_1, позивач), звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (ОСОБА_2, відповідач-1) та приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (приватний нотаріус ОСОБА_3, відповідач-2), за участю третьої особи ОСОБА_4 (ОСОБА_4, третя особа), у якій просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: №1а по вул.. Гірського, 18 у м. Херсон індексний номер 35814721 від 22.06.2017 року (номер запису про право власності 21054854 від 16.06.2017 року) прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Окрім того, разом із позовною заявою позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, за якою він просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: №1а по вул.. Гірського, 18 у м. Херсон, шляхом накладення заборони на його відчуження.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення), немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положення статті 17 КАС України, встановлена юридична визначеність адміністративних судів щодо публічно-правових спорів.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин, що виникають між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства та юридичними чи фізичними особами.

Для визнання спору як публічно-правового необхідно встановити наявність сукупності двох ознак, а саме: 1) участь у справі сторони, яка є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи; 2) правовідносини, що виникли між сторонами у справі мають носити публічно-правовий характер.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається із позовної заяви рішенням Херсонського міського суду від 08.08.2017 року по справі №668/13590 та рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 24.10.2017 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Гірського, 18», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, виконавчий комітет Суворовської районної у м. Херсоні ради, про визнання недійсним та скасування рішення установчих зборів про створення ОСББ задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення установчих зборів (протокол№1) від 29.01.2009 року щодо створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Гірського,18», , щодо обрання голови ОСББ «Гірського, 18» та затвердження статуту «Гірського,18».

16.06.2017 року ОСОБА_7 звернулась із заявою з реєстраційним номером: 22818059 до приватного нотаріуса ОСОБА_3 при цьому надала: договір про пайову участь, виданий 20.02.2017р. забудовником; акт прийому-передачі від 12.06.2017р., виданий забудовником; декларацію про готовність обєкта до експлуатації, який належить до І-ІІІкатегорії складності серія та номер ХС58 від 31.05.2017р., видану управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради; технічний паспорт від 12.06.2017р., виданий ТОВ «Новобуд-Люкс»; протокол №2 від 03.02.2017р. та довідку від 12.06.2017р., видані ОСББ «Гірського, 18».

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що на підставі вищевказаних документів приватний нотаріус ОСОБА_3 прийняла рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) індексний номер 35814721 від 22.06.2017 р. та внесла інформацію про право власника однокімнатної квартири №1а по вул.. Гірського,18 у місті Херсон, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 90306260 від 22.06.2017р. (14:23:40), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

Таким чином, враховуючи те, що співвласники багатоквартирного будинку №18 по вул.. Гірського у м. Херсон не приймали рішення про проведення реконструкції багатоквартирного будинку з надбудовою другого та третього поверхів за вказаною адресою та враховуючи те, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10.10.2016 року по справі №1766/2797/16-ц було заборонено ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних робіт з будівництва надбудови другого та третього поверхів над квартирою №7 по вул.. Гірського,18 у м. Херсоні тому реєстрація обєктів нерухомого майна приватним нотаріусом на другому та третьому поверхах будинку є незаконною.

Розглянувши дану позовну заяву, суд вважає зазначити наступне.

За частиною першою статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 46 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення), а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер).

В даному разі спір у справі, що розглядається, за своєю суттю, стосується скасування рішень Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою №1а по вул.. Гірського, 18 у місті Херсоні, що перебуває у спорі між фізичними особами.

Суд звертає увагу на те, що хоча у спірних правовідносинах виник спір про дії суб'єкта владних повноважень, який відповідно до чинного законодавства наділений повноваженнями реєструвати право власності, разом з тим, цим рішенням вирішено питання щодо встановлення права власності на нерухоме майно, тобто спір стосується цивільного права особи.

Таким чином спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних правовідносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Верховного Суду України від 14.06.2016року у справі №21-41а16, від 31 січня 2017 року у справі №817/3053/14 та від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 15 Цивільно - процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

В даному випадку спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, а також третіми особами, пов'язанні саме з належною реалізацією цими особами своїх порушених та оспорюваних прав власності, що виникло та продовжує діяти, із цивільних правовідносин. Тобто, заявлені у справі вимоги випливають із відносин, що мають приватно-правовий характер, а сама по собі реєстрація (фіксація) цих прав відповідачем є лише наслідком реалізації цими особами своїх прав на встановлення права власності на нерухоме майно.

Суд зазначає, що даний спір між сторонами не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства. Суд вважає за необхідне зазначити, що даний спір стосується цивільного права та є спором про право та підлягає розгляду у порядку, передбаченому відповідно ЦПК України, що підтверджується наявними у справі матеріалами, а тому не може розглядатися адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

Отже, оскільки позов ОСОБА_1 виник з спірних правовідносин, які мають цивільно-приватноправовий характер і не пов'язаний безпосередньо із здійсненням владних управлінських повноважень Державним реєстратором прав на нерухоме майно, суд зазначає, що він не відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикції і не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що в такому випадку не підлягає розгляду адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства і подане позивачем клопотання про забезпечення позову, а тому суд вважає за необхідне залишити його без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, заявлений спір не має ознак адміністративної справи, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

З огляду на викладене, позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а отже у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

При цьому суд зазначає, позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами за захистом своїх прав в порядку цивільного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Також суддя роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускаються.

Керуючись ч.1 ст.109, 165 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ОСОБА_8 ОСОБА_9 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Заяву про забезпечення позову повернути позивачу.

Повернути з Державного бюджету позивачу - ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1120 грн. (одна тисяча сто двадцять гривень нуль копійок).

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 6.3