Справа № 233/4655/17
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4655/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними, зобов*язання вчинити певні дії, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що перебувала на обліку в Костянтинівському об*єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком. До квітня 2017 року відповідач по справі нараховував позивачеві пенсію, перераховуючи належні до виплати суми на пенсійний рахунок. В квітні 2017 року на пенсійний рахунок позивача не була зарахована щомісячна пенсія. Відповідачем в порушення ст.49 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» припинено виплату позивачу пенсії без прийняття відповідного рішення та за відсутності законодавчо встановлених підстав. Позивач просить:

-визнати незаконними дії відповідача, щодо припинення виплаті їй пенсії з квітня 2017 року;

-зобов*язати відповідача відносити позивачці пенсію з квітня 2017 року та виплатити невиплачену пенсію;

В судове засідання позивач не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника.

Представник Костянтинівського об*єднаного Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні та заперечення на позов, з якого вбачається, що відповідач позов ОСОБА_1 не визнає і просить відмовити в його задоволенні, обґрунтовуючи свою позицію наступними обставинами. ОСОБА_1 сплачувалась пенсія з 01 липня 2014 року по 31 березня 2017 року. Відповідачем було встановлено, що за адресою, вказаною у довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 не проживає. За результатами обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взяті на облік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» з 01 квітня 2017 року ОСОБА_1 було призупинено виплату пенсії для з*ясування фактичного місця проживання пенсіонера.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши пенсійну справу пенсіонера ОСОБА_1 № НОМЕР_3 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с.9) є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № 160715 (а.с.10).

28 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського об*єднаного управління ПФУ Донецької області із заявою про виплату їх пенсію за місцем фактичного проживання - в м.Костянтинівка (а.с.34).

Відповідно до довідки від 28 листопада 2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 було взято на облік як особу, яка перемістилась з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки від 05 серпня 2016 року № НОМЕР_2 ОСОБА_1 було взято на облік як особу, яка перемістилась з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Як вбачається із заперечення відповідача (а.с.27-29) та розпоряджень (а.с.31, 33а), ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком в Костянтинівському об*єднаному управлінні ПФУ Донецької області з 01 липня 2014 року по 31 березня 2017 року. З 01 квітня 2014 року виплату пенсії позивачці відповідачем було припинено.

Відповідно до довідки УСЗН Костянтинівської міської ради від 15 листопада 2017 року № 01-20-10634-06, довідку № НОМЕР_2, яка була видана ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі, було скасовано 15 березня 2017 року (а.с.30).

Судом встановлено, що ані пенсійна справа пенсіонера, ані матеріали справи не містять рішення територіальних органів Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії ОСОБА_1, як то передбачено ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Згідно статті 7Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки з квітня 2017 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-1У «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що Костянтинівським об*єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 із зазначенням передбачених законом підстав для припинення виплати пенсії не приймалось, суд дійшов висновку про задоволення позову і за необхідне визнати протиправними дії щодо припинення відповідачем виплати позиваці пенсії з 01 квітня 2017 року; зобов*язати відповідача поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 квітня 2017 року та сплатити на її користь невиплачені суми пенсії з 01 квітня 2017 року.

В силу ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», ст.ст.47, 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. 2, ч.2 ст.5, ст.71, ст. ст. 94, 102, 159, 160, 161, 163, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов*язання вчинити певні дії, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Костянтинівської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправними дії Костянтинівського об*єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2017 року.

Зобов*язати Костянтинівське об*єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01 квітня 2017 року та сплатити на її користь невиплачені суми пенсії з 01 квітня 2017 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми пенсії за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 15 листопада 2017 року, повний текст постанови по справі виготовлений 20 листопада 2017 року.

Суддя