Справа № 127/14729/17
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/14729/17

Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л.Ф.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

14 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи: ОСОБА_4,

представника третьої особи: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про скасування постанов.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача та просила суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2017 року - без змін.

Третя особа та її представник також заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2017 року - без змін

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці було зобов'язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 при переведенні із наукової пенсії на пенсію за віком з 05.07.2011 року згідно з вимогами ст.24, ч.2, ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при цьому: відновити ОСОБА_4 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення її пенсії величиною 2,45214 за період трудового стажу 415 місяців до 19.07.1993 року; оцінку одного року страхового стажу, що визначена в 1,35 % застосувати лише до одного місяця стажу у системі персоніфікованого обліку з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року; двоскладовою формулою розрахунку обчислити ОСОБА_4 пенсію за віком за 415 місяців до 19.07.1993 року і за один місяць з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в системі персоніфікованого обліку; виплатити ОСОБА_4 різницю між фактично отриманою пенсією та належною до виплати пенсією згідно зі ст.ст.24, ч.2 ч.4 ст.25, ч.1 ст.27, ч.2 ст.40, ч.1 ст.45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.07.2011 року по день перерахунку.

На виконання вищевказаної постанови було судом видано виконавчий лист та управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження ВП №48012145.

В ході проведення виконавчих дій управлінням Пенсійного фонду України в місті Вінниці надано державному виконавцю лист про недоцільність виконання рішення суду, оскільки при застосуванні норм зазначених в постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2015 року, розмір пенсії ОСОБА_4 значно зменшиться та Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради надано звіт № 08-00-019-26886 від 02.09.2015 року про недоцільність перерахунку пенсії.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2016 року державним виконавцем Сінгаєвською О.М. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 232/1608/12, виданого 02.07.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області закрито в зв'язку з недоцільністю застосування рішення суду, так як після перерахунку пенсії ОСОБА_4 розмір її пенсії зменшиться до 1049 грн.(а.с.20-21).

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 22.06.2017 року було скасовано постанову головного державного виконавця від 08.06.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 48012145, оскільки винесена передчасно та без урахування вимог ст..ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.8,9).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 255 цього Кодексу постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1, 2 ст. 75 Закон України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

Відповідно до практики Європейського суду, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне. обов'язкове для виконання судове рішення залишилося невиконаним.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції ( Рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997р.

Європейським судом з приводу обов'язковості судових рішень було постановлене "пілотне" рішення "ОСОБА_6 проти України" від 15.10.2009р.

Суд зазначає. що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Органи Пенсійного фонду, з огляду на викладене, не наділені повноваженням на свій розсуд вирішувати питання доцільності чи то недоцільності виконання рішення суду.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 17 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8