Справа № 334/6839/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 09.11.2017
Справа № 334/6839/16-а
Провадження № 2-а/334/122/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2, в якому вказує, що 15.10.2016 року о 22 год 50 хв. він був зупинений поліцейським ОСОБА_2 по вул. Незалежної України, буд. 2-а у м.Запоріжжя, який звинуватив його в порушенні дорожнього знаку "3.34 Зупинка заборонена", про що склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою: вул.Перемоги 96, м. Запоріжжя, 69057, розташоване Управління патрульної поліції м. Запоріжжі. Проте, інспектор Рудуман Р.В., положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Рудуман Р.В, суттєво порушив його права. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Рудуман Р.В., не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Рудуман Р.В., проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Рудуман Р.В., виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Таким чином, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП.

Просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові заперечення проти позову в яких зазначила, що 15 жовтня 2016 року під час несення служби у складі автопатруля згідно дислокації інспектором роти №2 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2В було візуально виявлено транспортний засіб Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, водій якого на, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 3.34 додаток 1 до ПДР України.

Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх «осадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.6 КУпАП: Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліну, суворого додержання законів України.

Враховуючи ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" - Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"

1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

11)регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів:

1.3.Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

1.4.Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

1.5.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зупинившись, вийшовши з службового автомобіля, підійшовши до транспортного засобу за кермом якого знаходився позивач, представившись згідно ч.3 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", була наголошена причина звернення, а саме те що водій порушив Правила дорожнього руху, а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Відповідно до Правил дорожнього руху України дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно ч.1, п.2, ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" - були підстави для перевірки документів особи, а саме: Поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчуюсь особу, та/або, документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та керуючись п.2.4. "а" Правил дорожнього руху України в якому наголошується наступне: "На вимогу працівника поліції водій повинен зупинитись, а також пред'явити документи, зазначені в пункті 2.1, а саме:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

в) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи вчинення Позивачем порушення Правил дорожнього руху, вислухавши заяви та пояснення Позивача, було наголошено, що вони не відповідають дійсності і Позивач вчиняє спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Твердження Позивача про начебто порушення його прав внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та порушення тим самим вимог ст. 276 КУпАП, оскільки, на думку ОСОБА_1 таким місцем є місце знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Так ст. 276 КУпАП, а саме ч.1 встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Ніяких посилань на місце знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення вона не містить.

З урахуванням Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 №5- рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вважаємо за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 222 КУпАП інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 є посадовою особою Національної поліції України, до повноважень якої належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, він знаходився за місцем вчинення правопорушення та накладання адміністративного стягнення на правопорушника може бути здійснено безпосередньо на місці його вчинення.

Позивач стверджує, що інспектором не було враховано особу, матеріальний стан та інші обставин, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, також не було надано достатнього часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеку дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення.

З огляду на викладене вважаємо, що оскаржувана позивачем постанова серії АР № 046837 від 15.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно нього винесена правомірно, з дотриманням вимог ст. 7, 27, 33, 38, 222, 283, 285 КУпАП та є такою, що скасуванню не підлягає. У матеріалах справи про вказане адміністративне правопорушення наявні докази скоєння правопорушення, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1.

Відповідно до п 7 Розділу XIII «Деякі аспекти діловодства у справах» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі: «Справи про порушення правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху підлягають зберіганню протягом трьох років. Матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото-, відеозапису чи кінозйомки, зберігаються в підрозділі в електронному вигляді протягом трьох місяців з дати фіксації порушення».

Отримавши позовну заяву ОСОБА_1 24.01.2017 року, інспектор роти №2 батальйону №3 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 не може виконати покладений на нього обов'язок доказування відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України та надати суду відеозапис з нагрудного відео-реєстратора, що використовується в діяльності патрульної поліції, на якому зафіксовано факт здійснення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної 15.10.2016 року інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2, вбачається, що 15.10.2016 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Незалежної України, буд. 2-а у м.Запоріжжя, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку "3.34 Зупинка заборонена", чим порушив п.3.34 додатку № 1 до Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.8.4 ПДР України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи : дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" відноситься до знаків заборони. Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ст. 276 КУпАП, а саме ч.1 встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Ніяких посилань на місце знаходження органу, уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення вона не містить.

Втім, з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 №5- рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 222 КУпАП інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 є посадовою особою Національної поліції України, до повноважень якої належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, він знаходився за місцем вчинення правопорушення та накладання адміністративного стягнення на правопорушника може бути здійснено безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову. Втім, відповідач не надав доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача щодо відсутності достатніх доказів допущення ним порушень ПДР. Суду не було надано матеріали, що були або мали бути взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення в адміністративній справі.

Не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративних правопорушень в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. є незаконним та необґрунтованим, у звязку з чим, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 251, 280, 288, 289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 046837 від 15.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - незаконною.

Постанову серії АР № 046837 від 15.10.2017 року, винесену інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ісаков Д. О.