Справа № 826/7534/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/7534/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31 жовтня 2017 року 15:07 № 826/7534/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна», (далі - позивач, ТОВ «Аскоп-Україна»), до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач-1), та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, (далі - відповідач-2), про стягнення з Державного бюджету України через відповідача-2 на користь позивача пені у розмірі 1 090 049, 25 грн., нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, (далі - ПДВ), за період із 18.09.2013 р. по 12.04.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сума ПДВ відшкодована позивачу з бюджету частинами із порушенням визначеного законодавством строку, що є підставою для нарахування пені, яка підлягає стягненню з бюджету на користь позивача. Контролюючий орган повинен був відповідно до положень ст. 200 Податкового кодексу України, (далі - ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), подати до органу Державної казначейської служби України до 10.09.2013 р. висновок із зазначенням суми ПДВ в загальному розмірі 3 175 159, 00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, а орган Державної казначейської служби України - перерахувати такі кошти ТОВ «Аскоп-Україна» до 17.09.2013 р. Однак, сума ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн. повністю відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету тільки 12.04.2016 р. (1 159 017, 00 грн - 07.02.2014 р., 2 016 142, 00 грн. - 12.04.2016 р.). У зв'язку з порушенням строків бюджетного відшкодування ПДВ, позивачем, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України, нараховано на суму бюджетної заборгованості пеню за період із 18.09.2013 р. по 12.04.2016 р. у розмірі 1 090 049, 25 грн., що підлягає стягненню з бюджету на користь позивача.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності їх представників до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

01.07.2013 р. позивач подав до відповідача-1 уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок у податковій декларації з ПДВ за травень 2013 р. У рядку 23.1 уточнюючого розрахунку позивачем заявлено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 3 175 159, 00 грн. Разом із уточнюючим розрахунком позивачем подану довідку про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок цієї суми. Отримання та прийняття вказаних документів підтверджується відповідними квитанціями.

Зважаючи на викладене, керуючись п. 200.11 ст. 200 ПК України, відповідачем-1 у період із 16.08.2013 р. по 30.08.2013 р. проведено перевірку позивача, предметом якої було дослідження правомірності вищезазначеного бюджетного відшкодування, за підсумками якої 05.09.2013 р. складено довідку № 1112/15-01/30579869. Згідно з висновками довідки, за результатами перевірки контролюючим органом не встановлено порушень при відображенні позивачем в уточнюючому розрахунку за травень 2013 р. бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 3 175 159, 00 грн.

З огляду на те, що, не дивлячись на результати згаданої перевірки, сума заявленого бюджетного відшкодування не надійшла на рахунок позивача, останній звернувся до суду з метою її стягнення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. постанову суду першої інстанції від 28.11.2013 р. скасовано та позов ТОВ «Аскоп-Україна» задоволено частково, а саме стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованість з бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015 р. прийнято відмову ТОВ «Аскоп-Україна» від позову в частині вимог про стягнення на його користь з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 159 017, 00 грн та, як наслідок, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. в частині позовних вимог про стягнення на користь ТОВ «Аскоп-Україна» з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 159 017, 00 грн. скасовано та провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За результатами нового розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 05.11.2015 р., якою постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.11.2013 р. скасовано та визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Аскоп-Україна». Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Аскоп-Україна» заборгованість з бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 2 016 142, 00 грн.

Як з’ясовано судом у ході розгляду справи та що підтверджується поясненнями відповідача-2, на підставі вказаного судового рішення, 11.04.2016 р. позивачу відшкодовано ПДВ у сумі 2 016 142, 00 грн. згідно меморіального ордеру від 11.04.2016 р. № 191036831. Крім того, сума ПДВ у розмірі 1 159 017, 00 грн. відшкодована позивачу раніше, а саме 07.02.2014 р.

Таке відшкодування, за переконанням позивача, проведено із порушенням визначеного ПК України строку. Слід зауважити, що представником відповідача-1 у письмових запереченнях проти позову факт несвоєчасного бюджетного відшкодування не заперечувався. Навпаки, як зазначено у запереченнях, перевірка достовірності декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ закінчена 05.09.2013 р., за її результатами контролюючим органом підтверджена сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн., а тому контролюючий орган, відповідно до ст. 200 ПК України, повинен був подати до органу Державної казначейської служби України до 10.09.2013 р. висновок з зазначенням суми ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн., яка підлягає відшкодуванню з бюджету, а орган Державної казначейської служби України, у свою чергу, - перерахувати кошти у вказаному розмірі позивачу до 17.09.2013 р. однак, таких дій відповідачем-1 не вчинено.

Тобто, з викладеного можливо зробити висновок про підтвердження факту несвоєчасного відшкодування позивачу ПДВ у розмірі 3 175 159, 00 грн.

Разом з тим, як наполягав представник відповідача-1, позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, адже, як зазначено у письмових запереченнях відповідача-1 проти позову, строк позовної давності розпочався 18.09.2013 р. та закінчився 18.03.2014 р.

З приводу викладеного суд зазначає, що твердження відповідача-1 щодо пропущення позивачем строку звернення до суду є безпідставними, оскільки, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем право на звернення до суду з метою захисту його порушених прав з боку відповідача-1 використано ще у 2013 р., результатом чого і стало відшкодування ПДВ у сумі 2 016 142, 00 грн. 11.04.2016 р.

17.05.2016 р. позивач звернуся до суду з метою стягнення пені, яка нарахована внаслідок несвоєчасного бюджетного відшкодування ПДВ. А тому, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущений, у період із 2013 р. по 2016 р. позивачем вчинялися дії, направлені на отримання бюджетного відшкодування ПДВ.

Стосовно стягнення на користь позивача пені, суд зазначає наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст. 200 ПК України.

Зокрема, відповідно до п.п. 200.7, 200.10 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 200.12, 200.13 ст. 200 ПК України, орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Як вже зазначено вище, перевірка достовірності декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ закінчена 05.09.2013 р., відповідач повинен був, відповідно до ст. 200 ПК України, подати до органу Державної казначейської служби України до 10.09.2013 р. висновок із зазначенням суми ПДВ у загальному розмірі 3 175 159, 00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету, а орган Державної казначейської служби України - перерахувати такі кошти ТОВ «Аскоп-Україна» до 17.09.2013 р. (протягом п'яти операційних днів з урахуванням святкових і вихідних днів).

Однак, сума ПДВ у розмірі 1 159 017, 00 грн. відшкодована ТОВ «Аскоп-Україна» з бюджету 07.02.2014 р., а у розмірі 2 016 142, 00 грн. - тільки 12.04.2016 р.

Згідно п. 200.23 ст. 200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до розрахунку пені, що підлягає стягненню з бюджету на користь позивача, здійсненого останнім, з яким погоджується суд, сума пені становить 1 090 049, 25 грн.

Вказана сума пені відповідачами не заперечувалася.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги, у зв’язку з чим вона підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (код ЄДРПОУ 30579869) пеню в розмірі 1 090 049, 25 грн. (один мільйон дев’яносто тисяч сорок дев’ять гривень двадцять п’ять копійок), нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період із 18.09.2013 р. по 12.04.2016 р.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (код ЄДРПОУ 30579869) сплачений ним судовий збір у розмірі 16 350, 74 грн. (шістнадцять тисяч триста п’ятдесят гривень сімдесят чотири копійки) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39469994) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (код ЄДРПОУ 37993783).

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко