Справа № 357/4775/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2017 року м. Київ К/800/37225/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., розглянувши касаційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління ПФУ Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Білоцерківського об'єднаного управління ПФУ Київської області, в якому просив: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії як державному службовцю;

зобов'язати відповідача з 22.12.2016 року включити в розрахунок його пенсії матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, винагороду за вислугу років, та здійснити з 07.12.2016 року перерахунок та виплату пенсії у розмірі 87 % від суми заробітної плати з урахуванням вказаних вище сум.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки від 13.07.16р. за №6749/109/10-02-05-040 та довідки від 01.12.2-16 року за № 12849/1002-05-040; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії державного службовця з урахуванням раніше здійснених виплат в розмірі 87 % заробітної плати державного службовця з урахуванням нарахувань матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань і винагороди за вислугу років з 01.01.17р.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 87 % від заробітної плати з 29.07.2010р.

При призначенні пенсії позивачу відповідачем не було враховано інші виплати, з яких сплачено єдиний соціальний внесок, а саме: премія, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії вказаних вище сум, однак листом УПФУ від 18.01.2017 року №96/ч-01 йому було в цьому відмовлено.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723- ХЦ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з приписами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час звернення позивачки про призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту ст. 40 нього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13 та 28.05.2013 у справі №21-97а13. Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії із врахуванням сум виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, винагороду за вислугу років.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного управління ПФУ Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Калашнікова