Справа № 404/6388/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6388/17
Номер провадження 2-а/404/636/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.09.2017 року серія АР №823000, складену інспектором УПП в м. Кропивницькому ОСОБА_2, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУПАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати;

- справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутності у його діях складу такого правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що відносно позивача інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2017 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно постанови: ОСОБА_1, 27.09.2017 року о 21-08 год. керуючи транспортним засобом «MAN TGX 26.440» державний номер НОМЕР_1 після зупинки на вимогу поліцейського відмовився надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування, чим порушив вимоги п.п. 2.4а ПДР України.

В адміністративному позові ОСОБА_1вказав, що не згоден з постановою серії АР № 823000 від 27.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що ніякої відмови у наданні документів не було. Зупинившись на вимогу поліцейських і вийшовши з кабіни ОСОБА_1 попрохав повідомити його про причину зупинки. На що інспектор поліції відповів, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Тоді, ОСОБА_1 попрохав надати йому докази порушення ПДР України. В процесу розмови, ОСОБА_1 надав весь пакет документів, в тому числі і транспортні документи на рейс. В цей час, на позивача почали виносити постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП. На вимогу ОСОБА_1 надати йому аркуш паперу для викладення письмових пояснень, він отримав відмову. Після вручення ОСОБА_1 постанови за ч.2 ст. 122 КУпАП йому одночасно надали на підпис постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП і коли він намагався написати пояснення на цій постанові, документ був вихвачений в нього, з поясненням того, що цю постанову він отримає поштою. В даній постанові, відсутній підпис позивача.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що викладене в оскаржуваній постанові не відповідає дійсності, а сама постанова винесена з грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, надав до суду клопотання про доручення до матеріалів справи відео-фікації з місця адміністративного правопорушення від 27.09.2017 року.

12.10.2017 року суд ухвалив залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог - Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказав, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2017року відповідачем по справібуло складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №823000, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що він 27.09.2017 року о 21-08 год. керуючи транспортним засобом «MAN TGX 26.440» державний номер НОМЕР_1 після зупинки на вимогу поліцейського відмовився надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс страхування, чим порушив вимоги п.п. 2.4(а) ПДР України.

Згідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.п. 2.4 (а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача на місці розгляду справи.

З оглянутого запису з нагрудного відео реєстратора, вбачається спілкування відповідача з позивачем. Так, після зупинки ОСОБА_1, інспектор поліції попрохав його предявити документи, на що позивач попросив повідомити його про причину зупинки. Тоді, інспектор не пояснюючи про причину зупинки почав погрожувати, що у випадку, якщо ОСОБА_1 не надасть документів, на нього буде складено постанову за відмову у їх предявленні. Після чого, у позивача з відповідачем відбулася суперечка з приводу оцінки відеозапису щодо проїзду позивачем перехрестя.

Таким чином, з відеозапису не вбачається, що позивач відмовився надати документи, лише законно хотів знати причину зупинки, а ОСОБА_1 обґрунтовано обурила відповідь інспектора, що причиною зупинки стало порушення ПДР України, не конкретизуючи яких саме. Так, після того, як інспектор вказав, що буде виносити постанову відносно ОСОБА_1, останній пішов до свого транспортного засобу та приніс всі необхідні документи.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов в частині скасування постанови, оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача.

Суд відмовляє у закритті провадження у справі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо питання складення працівником поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то суд зазначає наступне.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП. Розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті ст. 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

В силу положень ст. 254, 258 КУпАП, ст. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі .

Тому, суд не вбачає протиправності дій відповідача щодо розгляду адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 823000 від 27.09.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3