Справа № 495/862/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р. Справа № 495/862/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Шевчук Ю.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Градовський Ю. М.

Кравченка К.В.,

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-тя особа: ОСОБА_1 про скасування постанов про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 3-тя особа: ОСОБА_1 про скасування постанов державного виконавця Білгород-Дністровського відділу ДВС від 27.01.2017 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення, в розмірі 5100 гривень та від 13.02.2017 року про накладення штрафу за повторне невиконання судового рішення в розмірі 10200 гривень.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2017 року у задоволенні об`єднаної справи за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу та справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з виконавчим листом № 2-а/608/11, виданим 16.08.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, позивача зобов`язано:

1) до отриманої позивачем ОСОБА_1 за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268;

2) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, від 05.05.2003 року №389/2003 року - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.1 1.2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 р., одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленими за новими умовами оплати праці, яка була суттєва зменшена;

3) надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включити 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 п.4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги);

4) здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення;

5) оплатити страхові внески до органів Пенсійного фонду України.

На підставі зазначеного виконавчого документа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС виніс постанову від 30.08.2016 року ВП № 52053636 про відкриття виконавчого провадження та надав боржнику термін для добровільного виконання рішення суду в строк до 05.09.2016 року.

Зважаючи на невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Моц В. В. 27.01.2017 року було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.

13 лютого 2017 року вказаний державний виконавець, через повторне невиконання позивачем без поважних причин рішення суду у встановлений строк, на підставі ч.2 ст. 75 Закону № 1404-VIII, прийняв рішення про необхідність винесення другої постанови про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийнятих оскаржуваних постанов, оскільки військова частина НОМЕР_1 не виконала без поважних причин та у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Частиною 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1-2 ст.75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно з виконавчим листом № 2-а/608/11, виданим 16.08.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, позивача зобовязано:

1) до отриманої позивачем за період служби заробітної плати (грошового забезпечення) (у тому числі до матеріальної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2007-2010 роки одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят) донарахувати та виплатити позивачу за період з 01 травня 2007 року по 15 грудня 2010 року 10% надбавки до посадового окладу відповідно до додатку №40 постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268;

2) донарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2008 року по 15 грудня 2010 року різницю між заробітною платою (без премії), грошовим забезпеченням (без премії), визначеною за умовами оплати праці згідно з нормативно-правовими актами, що втратили чинність (Укази Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, від 05.05.2003 року №389/2003 року - постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.1 1.2013 року) та розміром заробітної плати (у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення за 2008-2010 роки та допомоги для поліпшення соціально-побутових умов за 2008-2010 р., одноразових й щомісячних винагород (у тому числі на день свят), встановленими за новими умовами оплати праці, яка була суттєва зменшена;

3) надати до Пенсійного Фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, до якої включити 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 п.4 позовних вимог), та до нарахувати та виплатити грошову допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за 16 повних років роботи (з відрахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги);

4) здійснити вказані нарахування та виплату грошового забезпечення шляхом складання відомостей на виплату грошового забезпечення;

5) оплатити страхові внески до органів Пенсійного фонду України.

На підставі виконавчого документа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС виніс постанову від 30.08.2016 року ВП № 52053636 про відкриття виконавчого провадження та надав боржнику термін для добровільного виконання рішення суду в строк до 05.09.2016 року.

Проте, Військовою частиною рішення суду у встановлений строк виконано не було, у зв`язку з чим, головним державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27.01.2017 року було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.

13 лютого 2017 року вказаний державний виконавець, через повторне невиконання позивачем без поважних причин рішення суду у встановлений строк, на підставі ч.2 ст. 75 Закону № 1404-VIII, прийняв рішення про необхідність винесення другої постанови про накладення штрафу в розмірі 10200 гривень.

Доводи апелянта, що військова частина з метою виконання рішення суду здійснила всі потрібні нарахування та заявки на отримання цих коштів військовою частиною направлено на перевірку до Головного розпорядника бюджетних коштів Департаменту фінансів Міністерства оборони України, оскільки військова частина є бюджетною установою та фінансується виключно з державного бюджету, спростовуються відповіддю Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 23 січня 2017 року, згідно якої Департамент повідомив, що на його адресу від військової частини НОМЕР_1 заявки на забезпечення коштами для виконання вищезгаданого рішення суду не надходили .

Посилання ж на заявки на забезпечення коштами ВЧ НОМЕР_1 для виконання постанови суду № 2а-608/11 (за вих..916 від 08.08.2016 року, 945 від 16.08.2016 року, 1054 від 13.09.2016 року) являються необґрунтованими, оскільки на них відсутні будь-які помітки чи поштові повідомлення про отримання Департаментом саме цих листів.

Отже, посилання апелянта на неможливість виконання рішення суду через відсутність коштів на його рахунку не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що військовою частиною були прийняті будь-які дії по виконанню вищезазначеного рішення.

Звернення ж апелянта з заявою про виправлення описок у судовому рішенні, не є поважною причиною в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», та не може бути підставою для невиконання судового рішення в строк наданий державним виконавцем

Посилання на те, що апелянтом виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, зокрема, надано до Пенсійною фонду України у Білгород-Дністровському районі оновлену довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 , до якої включено 24 місяця перед зверненням до його пенсії всі види оплати праці, на які нараховані страхові внески (з урахуванням надбавки та різниці вказаної із п.3 - п.4 позовних вимог) не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Твердження апелянта що на час ухвалення рішення по даній справі, виплачена заборгованість, тобто виконано рішення суду, підтверджує факт невиконання судового рішення у строк наданий державним виконавцем.

Отже, позивачем не було виконано рішення суду, щодо якого за виконавчим листом № 2-а/608/11, виданим 16.08.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, відкрито виконавче провадження, не доведено наявності поважних причин його невиконання, а отже, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято спірні постанови про накладення штрафу на боржника .

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -.

У Х ВАЛ И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2017 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: Ю. М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко