Справа № 826/13967/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

20 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И ЛА :

Ухвалою адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року подання повернуто позивачу.

Позивач, не погоджуючись з вказаною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведених норм, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, натомість до апеляційної скарги додано клопотання про відстрочення його сплати.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на момент подання апеляційної скарги, суб’єкти владних повноважень зобов’язані сплачувати судовий збір, а відсутність коштів у Державному бюджеті не може підставою для відстрочення від його сплати.

При цьому п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» обов’язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до положень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, неналежне державне фінансування не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, вважаю, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення від його оплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду, судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначається, чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, чи просить суд розглянути справу за її відсутності. Апелянтом вказана вимога не виконана.

Крім того відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначається дата її подання. Звертаю увагу на те, що всупереч вище викладених норм апелянтом не зазначено дату подання апеляційної скарги.

Згідно приписам ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189 КАС України,

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2017 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіопласт» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Н.В. Безименна