Справа № 428/10092/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/423/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг протиправними та зобовязання відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 16.03.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач у зв'язку із проведенням антитерористичної операції у Луганській області у листопаді 2014 року була вимушена переміститися із селища Слов'яносербськ Луганської області в село Плугатар Біловодського району Луганської області до батьків. За новим місцем проживання вона стала на облік у Біловодський районний центр зайнятості, як така, що шукає роботу. 18.11.2014 року позивач була зареєстрована УСЗН Біловодської РДА як особа, що перемістилася з тимчасово окупованої території або районів проведення АТО. Їй була призначена щомісячна адресна допомога для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка виплачувалась позивачу протягом 4 місяців з причини не працевлаштування у період призначення щомісячної грошової допомоги. У червні 2015 року позивач переїхала до м. Сєвєродонецька у зв'язку з самостійним працевлаштуванням. З 14.08.2015 року вона перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб в Управлінні праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, про що їй були видані довідки № 919044367 та № 44367. 16.03.2017 року позивач звернулась до відповідача за призначенням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в призначенні якої позивачу було відмовлено. З таким рішенням позивач не згодна, тому звернулася з даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки представника відповідача невідомі.

У відповідності до ч. 4 ст.122 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919044367 від 14.08.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1. Дата закінчення дії довідки: 31.12.2054 року.

Відповідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 44367 від 10.08.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2.

З довідки №1699 від 13.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді провідного юрисконсульта Луганського обласного наркологічного диспансеру з 23.06.2015 року (наказ №37-к-с від 23.06.2015 року) по теперішній час.

10.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З копії листа УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради № 6922/04 від 14.08.2017 року вбачається, що згідно довідки-атестата, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення м. Біловодська Луганської області, ОСОБА_1 перебувала на обліку внутрішньо переміщених осіб з 18.11.2014 року. УПтаСЗН м. Біловодська було призначено грошову допомогу ОСОБА_1, як працездатній непрацюючій особі, відповідно до п.7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого ПКМУ № 505 від 01.10.2014р.(далі Порядок), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми по 17.03.2015 року включно. Через те, що ОСОБА_1І не працевлаштувалась у період призначення щомісячної грошової допомоги, УПтаСЗН м. Біловодська не було зроблено перерахунок грошової допомоги ОСОБА_1І, як працюючій особі. Згідно п. 3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. 14.08.2015 року ОСОБА_1 було взято на облік внутрішньо переміщених осіб в УПтаСЗН м. Сєвєродонецька (дов №919044367). 18.08.2015 року, 16.09.2016 року, 16.03.2017 року ОСОБА_1 зверталися із заявами про призначення щомісячної грошової допомоги, надавши довідки про працевлаштування з 23.06.2015 року. Заяви було розглянуто. Враховуючи довідку-атестат УПтаСЗН м. Біловодська та п. 3 Порядку, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги.

Позивач вважає вищевказану відмову у призначенні їй щомісячної адресної допомоги на нього та дружину протиправною.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (надалі Порядок) встановлено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї).

Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сімї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно до п. 7. Порядку, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, (у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентним органом.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом "Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається."

Суд звертає увагу на те, що Постанова КМУ «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 13 вересня 2017 р. № 689, якою було внесено зміни до п. 3 Порядку зокрема про те, що «особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається» набрала чинності лише 16.09.2017 року, тобто уже після звернення позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд звертає увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. (у редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, та враховуючи, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно зі статтею 94 КАС України, суд враховує задоволення позову та вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 16.03.2017 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 16.03.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель