Справа № 331/5889/17
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/212/2017
Справа № 331/5889/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Качан К.К.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправним дії відповідача щодо відмови в розрахунку пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком; зобов»язати відповідача розрахувати їй пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком з 01 серпня 2017 року, забезпечити виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

ОСОБА_3 посилається на те, що вона з квітня 2005 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

04 квітня 2005 року позивачеві було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоровя, а з 01.09.2010 року її виплату було припинено у звязку з працевлаштуванням позивача на посаду за фахом, яка дає право на пенсію за вислугою років.

У звязку із досягненням пенсійного віку позивач з 03.08.2012 року має право на первинне призначення пенсії за віком, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

01.08.2017 року позивач звернулася до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ст. 26, ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення за віком.

Але, Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя позивача було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік (абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що цими діями порушується її гарантоване Конституцією та Законами України право.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 року відкрито скорочене провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просив суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинення дій залишити без задоволення у звязку із тим, що дії Управління Пенсійного фонду України відповідають чинному законодавству України. Пенсія позивачу призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, крім того, просили відмовити в задоволенні вимоги щодо стягнення судового збору, посилаючись на те, що судовий сбір , якщо рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень не може бути стягнутий за рахунок бюджетних асигнувань відповідача , оскільки з 01.01.2017 року вони звільнені від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 18 вересня 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії було призначено до розгляду за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надала суду аналогічні пояснення викладені в адміністративному позову.

Представник відповідача ОСОБА_2, у судовому засідання надала копії з матеріалів пенсійної справи позивачки та надала пояснення аналогічні викладеним у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

04.04.2005 року позивачеві було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоровя, з 01.09.2010 року її виплату було припинено у звязку із працевлаштуванням позивача на посаду за фахом, яка дає право на пенсію за вислугою років (а.с.33-35).

01.08.2017 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідач з 01.08.2017 року здійснив перерахунок пенсії позивачу з виду на вид із застосовуванням показника середньої заробітної плати за 2007 р., розмір пенсії склав 1233,1 грн. (а.с.34).

08.08.2017 року, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком.

У листі Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя №287/Б-9 від 15.08.2017 року заначено, що правлінням був проведений перерахунок за більш вигідним варіантом,, розмір пенсії склав 1253, 38 грн., при цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік. (а.с.10).

Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Отже, видами пенсій у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, один з яких може бути призначено особі, яка має одночасно право на різні види пенсії за її вибором, є пенсія за віком, по інвалідності та у звязку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачена.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 2 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють, зокрема, на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, таким особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 51, 52, п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст. 27 вказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = ЗпхКс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

За правилами ч.2 ст. 40 цього Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 45 цього ж Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.

Щодо застосування ч.3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію (постанови від 31.03.2015 р. у справі №21-612а14, від 02.12.2015 р. у справі №193/1029/14-а, від 09.06.2015 р. у справі №21-550а14), яка є обовязковою для застосування судами України.

Так, Верховний Суд України зазначив, що ч. 3 ст. 45 Закону регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тобто, у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за іншим Законом, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується порядок призначення пенсії за формулою, передбаченою для призначення пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Оцінивши обставини даної справи, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р., оскільки судом достовірно встановлено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення», норми якого залишаються чинними на даний час. Виплата позивачу пенсії за вислугу років була припинена у звязку із заявою позивача, яка продовжила працювати. З заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача 01.08.2017 року вперше, при цьому продовжуючи працювати, тому підстав для поновлення виплати пенсії за вислугу років, переведення позивача на інший вид пенсії - за віком - і застосування ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при обчисленні розміру пенсії у відповідача не було.

Крім того, після припинення виплати пенсії за вислугу років позивач продовжував працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тобто, при обчисленні розміру пенсії за віком, за призначенням якої він звернувся в 2017 р., має застосовуватися середня заробітна плата в України, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015, 2016 р., як це передбачено ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд вважає, що відповідач, призначивши позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р., діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені вказаним Законом, чим порушив вимоги ст. 19 Конституції України, тому вказані його дії слід визнати протиправними та зобовязати його здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням вказаних показників з 01.08.2017 року., тобто з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань обєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача.

Отже , позивач має право на відшкодування понесених витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору за подачу адміністративного позову в розмірі 640 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 8-11, 158-161 , 94,90 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об»єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в розрахунку ОСОБА_3 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.).

Зобовязати Центральне об»єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком з 01 серпня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: О.Є. Жукова

09.11.2017 .