Справа № 826/16343/16
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30 жовтня 2017 року 16:44 № 826/16343/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Банкомзв'язок» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними дій, скасування розпорядження в частині та зобов'язання утриматися від вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Банкомзв'язок», (далі - позивач), до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - відповідач-1, Департамент) та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - відповідач-2, КМДА), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», (далі - КП «Київреклама»), про:

- визнання протиправними дій Департаменту та КМДА щодо розгляду заяви позивача на розміщення зовнішньої реклами від 25.04.2016 р.;

- скасування розпорядження КМДА від 15.07.2016 р. № 548 «Про відмову у наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами», (далі - спірне розпорядження), в частині відмови у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами позивачу за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська (вул. Фрунзе), 69-В;

- зобов'язання КМДА, Департаменту та КП «Київреклама» утриматися від вчинення дій, направлених на демонтаж об'єкту зовнішньої реклами, що належить позивачу, та розташований за адресою: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська (вул. Фрунзе), 69-В.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок вчинення відповідачами неправомірних дій в частині розгляду заяви позивача та видачі спірного розпорядження про відмову у видачі дозволу, порушено права позивача на отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Представник відповідача-2 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, Оскільки ним не порушено прав позивача, А при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідач діяв у порядку та спосіб, визначений законодавством України.

Представники відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач-1 та третя особа повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності їх представників до суду не надійшли.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

25.04.2016 р. позивач звернувся до центру надання адміністративних послуг, (далі - ЦНАП), із заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, до якої додано відповідний пакет документів.

Подані позивачем документи (справа № 01301-01 від 25.04.2016 р.) передано до Департаменту для розгляду та прийняття рішення.

За результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення про відмову у наданні дозволу, про що останнього повідомлено листом Департаменту від 19.08.2016 р. № 055-11805.

Так, 15.07.2016 р. КМДА видано спірне розпорядження № 548 «Про відмову у наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами», яким, зокрема, відмовлено позивачу у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами (тип рекламного засобу, (далі - РЗ): рекламна вивіска на будинку (будівлі), споруді; площа 81,2 кв.м; місце розташування: м. Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська (вул. Фрунзе), 69-В).

Звернення позивача до суду із позовом обумовлено тим, що за його переконанням, дії Департаменту та КМДА щодо розгляду заяви позивача є такими, що вчинені не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Спірне розпорядження, видане КМДА, містить інформацію про відмову у наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами у кількості 298 дозволів, серед яких і дозвіл на розміщення зовнішньої реклами позивача. Однак, обґрунтування причин відмови у розпорядженні не зазначено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на заявлене місце прийнято у зв'язку із порушенням останнім вимог Порядку розміщення реклами у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 37/6253, (далі - Порядок розміщення реклами), а саме п. 4.1 розділу ІІ, відповідно до якого, конструктивне рішення має містити інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів.

Однак, як наполягав у ході судового розгляду справи позивач, зазначене у листі Департаменту від 19.08.2016 р. № 055-11805 порушення, яке стало підставою для відмови у видачі дозволу, не мало місця, адже надане позивачем разом із заявою конструктивне рішення РЗ у повному обсязі відповідало вимогам законодавства, а саме п. 4.1 розділу ІІ, було завірено підписом та печаткою розробника, до конструктивного рішення надано копію ліцензії розробника, завірену його підписом та печаткою.

З наявної у матеріалах справи копії опису документів, що надані до ЦНАП суб'єктом господарювання для виконання адміністративної послуги, вбачається, що позивачем разом із заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами було надано: фотокартку та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6*9 см), на якому планується розташування РЗ; ескіз РЗ з конструктивним рішенням, завіреним підписами та печаткою розробника; копію довіреності, на підставі якої інтереси заявника представлятиме його уповноважена особа (у разі якщо заява податися представником); додатковий документ (за бажанням заявника).

У самій заяві про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами зазначено, що до неї додано: фотокартку та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6*9 см), на якому планується розташування РЗ; ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики і дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів; завірену належним чином копію ліцензії (кваліфікаційного сертифіката) розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання; завірену у встановленому порядку копію свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи-підприємця; завірену належним чином копію документу, що підтверджує право власності на будівлю.

Перелічені документи позивачем додані до позову та долучені до матеріалів справи. А тому, твердження представника відповідача-2, які викладені у запереченнях проти позову, стосовно того, що позивачем суду не надані документи, які ним подавалися для одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, є помилковими. Суд звертає увагу, що у ході судового розгляду справи представником відповідача-2 нічого не зазначено стосовно підстави, з якої відмовлено у видачі дозволу, а саме про порушення позивачем Порядку розміщення реклами.

Суд, у свою чергу, дослідивши наявну у матеріалах справи копію конструктивного рішення РЗ, з'ясував, що конструктивне рішення РЗ, надане позивачем для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, відповідає вимогам, встановленим Порядком розміщення реклами, а саме містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів. Конструктивне рішення РЗ подано разом із завіреними належним чином копіями ліцензії розробника - Приватного підприємства «Матадор» (ліцензія серії АВ № 596600 «господарська діяльність у будівництві, пов'язана із створенням об'єктів архітектури) та додатку до ліцензії серії АВ № 596600 «Перелік робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», які підтверджують право Приватного підприємства «Матадор» надавати послуги (роботи) будівельного проектування та конструювання.

Так, п. 1.3 розділу І Порядку розміщення реклами визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами.

Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Пунктом 4.1 розділу ІІ Порядку розміщення реклами встановлено, що видача дозволів заявникам здійснюється в міському дозвільному центрі за принципом організаційної єдності.

Для одержання дозволу заявник або уповноважена ним особа подає в міський дозвільний центр заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 р. № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру» (із змінами і доповненнями), до якої додаються:

- фотокартка та комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування РЗ, та ескіз РЗ з конструктивним рішенням (конструктивне рішення завірене підписами і печаткою розробника, яке містить інформацію про основні габаритні розміри, вузли кріплення, застосовані матеріали, підключення до інженерних мереж, інші технічні характеристики та дотримання встановлених вимог ДСТУ, ДБН, ЄСКД та інших нормативних документів (формат А4), разом із завіреною належним чином копією ліцензії розробника, що підтверджує право останнього надавати послуги (роботи) на право будівельного проектування та конструювання);

- завірена у встановленому порядку копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Перелік документів, що додаються до заяви, є вичерпним. Дозвіл на розміщення зовнішньої реклами видається лише на один рекламний засіб (один об'єкт).

Згідно з п.п. 4.2-4.6 розділу ІІ Порядку розміщення реклами, заява та документи, що додаються до неї, подаються особисто заявником (керівником юридичної особи, фізичною особою - підприємцем) або уповноваженою ним особою. Заявник несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї.

Заява та документи, що додаються до неї, приймаються міським дозвільним центром за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату та номер їх реєстрації в міському дозвільному центрі.

Усі заяви щодо видачі дозволу підлягають обов'язковій реєстрації міським дозвільним центром. За наявності всіх документів, передбачених пунктом 4.1 цього розділу, відповідальний представник міського дозвільного центру проводить реєстрацію заяви у журналі обліку/реєстрації заяв та документів, необхідних для видачі дозволу, та передає заяву з документами до дозвільного органу не пізніше ніж наступного робочого дня.

Дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування РЗ, зазначене у заяві, на предмет наявності на це місце пріоритету іншого заявника або надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу, а також дотримання вимог пунктів 13.2, 13.4 та 13.7 цього Порядку.

Після перевірки місця керівник дозвільного органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету.

Рішення дозвільного органу про встановлення пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету оформлюється у вигляді наказу керівника дозвільного органу.

У разі прийняття рішення дозвільного органу про встановлення пріоритету заявника на місце розташування РЗ дозвільний орган не пізніше ніж через п'ять робочих днів з моменту прийняття такого рішення передає міському дозвільному центру два примірники дозволу за встановленою формою та визначає вичерпний перелік уповноважених органів (осіб), з якими необхідно їх погодити, а також повідомляє про необхідність укладення договору на право тимчасового користування місцем, про що міський дозвільний центр не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу інформації повідомляє заявника.

У разі прийняття рішення про відмову у встановленні пріоритету дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття такого рішення передає міському дозвільному центру вмотивоване рішення про відмову та повертає всі подані заявником документи. Міський дозвільний центр не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу рішення про відмову та поданих заявником документів повідомляє суб'єкта господарювання про час та місце видачі рішення про відмову та поданих документів.

Порядком розміщення зовнішньої реклами визначено, що дозвільним органом є Департамент, який уповноважений КМДА виконувати покладені на нього функції у сфері розміщення зовнішньої реклами.

Суд зауважує, що Порядком розміщення зовнішньої реклами регулюється питання розміщення реклами в м. Києві. При цьому, такий Порядок розроблено відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067, (далі - Типові правила), приписами яких, у свою чергу, урегульовано відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами в цілому.

Пунктом 3 Типових правил обумовлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу», зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Статтею 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Згідно зі ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови у їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Позивачем надано суду достатні та належні докази на підтвердження того, що позивачем для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами 25.04.2016 р. разом із заявою надано повний пакет документів для отримання дозолу на розміщення реклами, що не було спростовано відповідачами.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстава, з якої позивачу відмовлено у видачі дозволу, фактично не мала місця, а тому спірне розпорядження КМДА в частині, яка стосується позивача, прийнято із порушенням, у зв'язку з чим заявлена позивачем вимога про скасування розпорядження № 548 в частині відмови у наданні позивачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами є такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, позовна вимога про визнання протиправними дій Департаменту та КМДА щодо розгляду заяви позивача про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами, за переконанням суду, є такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6.1 розділу VI Порядку розміщення реклами, дозвільний орган протягом не більше десяти робочих днів з дати одержання від заявника через міський дозвільний центр належним чином оформлених двох примірників дозволу розглядає їх, готує і подає пропозиції та проект відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів з дати одержання пропозицій дозвільного органу приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні (п. 6.2 розділу VI Порядку розміщення реклами).

У разі видання виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) розпорядження про відмову у наданні дозволу дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання такого розпорядження передає міському дозвільному центру копію розпорядження про відмову у наданні дозволу. Міський дозвільний центр не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від дозвільного органу копії розпорядження про відмову у наданні дозволу повідомляє заявника про готовність видачі копії зазначеного розпорядження (п. 6.4 розділу VI Порядку розміщення реклами).

Тобто, як вбачається з викладеного, Департамент повинен протягом не більше 10 (десяти) робочих днів з дати одержання від заявника через міський дозвільний центр належним чином оформлених документів розглянути їх, підготувати і подати пропозиції та проект відповідного розпорядження до КМДА. Виконавчий орган Київської міської ради (КМДА), у свою чергу, протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати одержання пропозицій дозвільного органу повинен прийняти рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Як встановлено судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів, ЦНАП заяву позивача та додані до неї документи передано до Департаменту для розгляду та прийняття рішення (лист центру надання адміністративних послуг від 31.05.2016 р. № 071-1036). Заяву разом із документами Департаментом отримано 20.05.2016 р. (реєстраційний номер 01301-209370-111), про що Департаментом зазначено у листі від 19.08.2016 р. № 055-118805. Оскаржуване розпорядження, як наслідок, видано 15.07.2016 р.

Суд зазначає, що Департамент повинен був у період із 20.05.2016 р. по 03.06.2016 р. розглянути заяву позивача та додані до неї документи і підготувати та подати пропозиції й проект відповідного розпорядження до КМДА. Останній повинен був протягом 5 (п'яти) робочих днів, орієнтовно у період із 06.06.2016 р. по 10.06.2016 р., прийняти рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні. Натомість, як встановлено судом, рішення про відмову у видачі позивачу дозволу КМДА прийнято тільки у липні 2016 р., тобто із порушенням вимог законодавства.

Тобто, з викладеного суд приходить до висновку, що дії Департаменту та КМДА щодо розгляду заяви позивача по суті не є протиправними, адже суб'єкти владних повноважень при розгляді заяви позивача та прийнятті відповідних рішень діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавчо. При цьому, КМДА при видачі спірного розпорядження, як встановлено судом, порушено строки, які визначені для прийняття рішення про видачу чи відмову у видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами, що, на думку суду, не підтверджує протиправність дій, проте, з урахування вище викладених висновків суду є також підставою, що підтверджує протиправність розпорядження в частині, яка стосується позивача.

Заявлена вимога про зобов'язання відповідачів та третьої особи утриматися від вчинення дій, направлених на демонтаж об'єкту зовнішньої реклами, на переконання суду, не підлягає задоволенню, оскільки на час постановлення даного судового рішення відповідачами не вчинено дій, принаймні суду не повідомлено про зворотнє, які спрямовані на демонтаж об'єкту зовнішньої реклами.

Вимога заборонити вчиняти дії у майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право. Для захисту права суду необхідний факт його порушення, а чи відбудеться це у майбутньому - невідомо.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 р. № 6-951цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Банкомзв'язок» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», про визнання протиправними дій, скасування розпорядження в частині та зобов'язання утриматися від вчинення дій є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.07.2016 р. № 548 «Про відмову у наданні дозволів на розміщення зовнішньої реклами» в частині відмови у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами Приватному акціонерному товариству «Банкомзв'язок» () за адресою: м. Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська (вул. Фрунзе), 69-В.

3. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

4. Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Банкомзв'язок» () сплачений ним судовий збір у розмірі 459,00 грн. (чотириста п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко