Справа № 760/6754/16-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/6754/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Лічевецького І.О. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив: - визнати факт неврахування відповідачем військової служби позивача в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р. по 10.08.2009р. - неправомірними діями; - зобов`язати відповідача визнати факт проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової служби в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р. по 10.08.2009р. та зарахувати вказаний період як стаж військової служби з відповідним перерахуванням грошового забезпечення і вислуги років, згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України щодо неврахування ОСОБА_1 військової служби в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р. по 10.08.2009р.

Зобов`язано Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України зарахувати ОСОБА_1 період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р. по 10.08.2009р. як стаж військової служби з відповідним перерахуванням грошового забезпечення і вислуги років, згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Не погодившись з постановою суду, відповідач Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 був зарахований з 01.09.2005р. на навчання до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут», що підтверджується витягом із наказу № 2918-с від 10.07.2005р.

19.06.2010р. позивач закінчив навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут», здобув кваліфікацію спеціаліста за спеціальністю «Комплекси, системи та засоби автоматизації управління військами та озброєння» та кваліфікацію інженера в області обчислювальних систем, офіцера військового управління тактичного рівня.

19.06.2010р. наказом Міністра оборони України № 556 позивачу було присвоєно військове звання «лейтенант» і призначено інженером Відділу програмування Центру автоматизованих систем управління Генерального штабу Збройних Сил України, ВОС -5302004.

На час звернення до суду із позовом, позивач проходив військову службу в Центрі забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на посаді старшого офіцера відділу документального забезпечення Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, що підтверджується довідкою про проходження військової служби від 15.10.2015р.

Відповідно до довідки від 18.12.2015р. № 6Н9, капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Центрі забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

Так, згідно послужного списку, позивач проходив військову службу у наступні періоди: 11.08.2009р. - 19.06.2010р. - курсант Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУ України «КПІ»; 19.06.2010р. - 12.03.2011р. - інженер Відділу програмування Центру автоматизованих систем управління Генерального штабу Збройних Сил України; 12.03.2011р. - 22.07.2015р. - інженер Відділу програмного та математичного забезпечення центру інформаційних систем Головного інформаційно-телекомунікаційного вузла ГШ ЗС України; 22.07.2015р. по теперішній час - старший офіцер Відділу документального забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

В той же час, як зазначає позивач, при розрахунку вислуги років військової служби йому не було враховано період проходження навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р по 10.08.2009р.

З урахуванням наведеного, позивач через адвоката, звернувся із адвокатським запитом від 11.03.2016р. (зареєстрований 12.03.2016р. за вх. № 1732), в якому просив роз`яснити чи було враховано вказаний час як військову службу.

За результатами розгляду вищевказаного звернення, відповідачем надано відповідь від 16.03.2016р. вих. № 292/971, згідно якої, перерахунок вислуги років капітану ОСОБА_1 не здійснювався.

Вважаючи дії відповідача щодо неврахування періоду проходження навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005р. по 10.08.2009р. до стажу військової служби неправомірними, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 вказаного Закону (в редакції чинній на час вступу позивача до вищого навчального закладу), початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Згідно ч. 3 ст. 2 Закону № 2232-XII, до одного з видів військової служби відноситься військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.

Указом Президента України від 07 листопада 2001 року за № 1053/2001 затверджено Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів (далі - Положення № 1053/2001 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), яким визначається порядок проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів та вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети, відділення, інститути військової підготовки) (далі - вищі військові навчальні заклади, підрозділи) з програмами підготовки громадян на посади осіб офіцерського складу, їх права та обов`язки.

Видами військової служби, згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 2232-XII є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII (в редакціях Закону, які діяли в періоди з 25.03.1992р. по 18.06.1999р.), початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, й день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Починаючи з 18.06.1999р. (Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 18.06.1999р. № 766-XIV до Закону № 2232-XII були внесені зміни) стаття 24 Закону № 2232-XII не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

Зазначена норма Закону (чинна редакція) передбачає, що початком проходження військової служби є:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі витягу із наказу № 2918-с від 29.07.2005р. (на підставі рішення приймальної комісії Національного технічного університету України «КПІ» протокол № 10 від 29.07.2005р.) ОСОБА_1 був зарахований на денну форму навчання з 01.09.2005р., студентом першого курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, як особа, яка успішно витримала вступні випробування і пройшла за конкурсом.

Разом з тим, в послужному списку особової справи старшого офіцера відділу документального забезпечення Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України капітана ОСОБА_1 зазначено проходження військової служби у Збройних Силах України з 11.08.2009р. на посаді курсанта Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут» (Наказ начальника інституту від 11.08.2009р. № 155).

Відповідно до абзацу п`ятого частини третьої статті 2 Закону № 2232-ХІІ (в редакції чинній на момент навчання позивача), до видів військової служби відноситься, зокрема військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.

Перелік видів військової служби, визначений у вказаній нормі, був вичерпним.

Навчання студентів вищих військових навчальних закладів до такого переліку не входило.

Крім того, згідно з п. «в» ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-XII (в редакції чинній в момент навчання позивача в ВІТІ НТУУ КПІ), початком проходження військової служби вважається, зокрема день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу.

Таким чином, день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального закладу не є в розумінні приписів ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби.

Аналогічна норма закріплена і в пункті 10 Положення № 1053/2001, відповідно до якого, початком проходження військової служби (навчання) для громадян, які добровільно вступають на військову службу, вважається день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, підрозділу.

Початком військової служби за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, підрозділів вважається день видання наказу про зарахування на військову службу (навчання) за контрактом.

Згідно із визначенням, наведеним у пункті 14 Положення № 1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом (слухачем) - це письмова угода, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами у процесі військової служби (навчання).

Вищенаведені норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, визначають курсанта, як особу, що починає проходження військової служби і призначається на посаду курсанта відповідним наказом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо визнання правомірною відмови відповідача у зарахуванні періоду навчання позивача у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01 вересня 2005 року по 10 серпня 2009 року до стажу військової служби та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Лічевецький І.О. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2017 року