Справа № 335/5770/17(2-а/335/269/2017)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2017 рокусправа № 335/5770/17(2-а/335/269/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Григоренко Олексія Вікторовича

на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2017 р.

у справі № 335/5770/17(2-а/335/269/2017)

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Григоренко Олексія Вікторовича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Григоренка Олексія Вікторовича, в якому просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 362484 від 10.05.2017 року скасувати, а адміністративне провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постановоюу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 362484 від 10.05.2017 року, прийняту інспектором Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Григоренком Олексієм Вікторовичем, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., в задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 362484 від 10.05.2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.п. 31.1. Правил дорожнього руху України та ДСТУ 3649:2010, оскільки під час перевірки технічного стану транспортного засобу було виявлено підтікання робочих рідин з вузлів і мастила із системи змащування двигуна, у зв'язку з чим на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Спірні відносини, які вникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, у виді накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР) визначає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.2 ст. 121 КУпАП.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач зазначеного обов'язку не виконав та не надав до суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення склад якого передбачено ч.2 ст. 121 КУпАП.

Позивачем, до матеріалів справи, на підтвердження технічної справності транспортного засобу Мерседес-Бенц та його відповідності стандартам, надано протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00589-00129-17 від 23.01.2017 року, відповідно до якого транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним (дата чергового проходження обов'язкового технічного контролю не пізніше 23.07.2017 року) та копію витягу з журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом ТОВ «Запоріжградтранс», з якого вбачається, що 10.05.2017 року на момент виїзду транспортного засобу о 06 год. 10 хв. та на момент його повернення о 18 год. 10 хв. транспортний засіб був справним.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора Безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Григоренко Олексія Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 серпня 2017 р. у справі № 335/5770/17(2-а/335/269/2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.11.2017 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва