Справа № 802/1417/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 листопада 2017 р. Справа № 802/1417/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представників позивача: Омельчука Д.В., Катрича П.С.

представника відповідача: Пенькас В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів"

до: Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів" (надалі - позивач, товариство) до Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (надалі - відповідач, Калинівська ОДПІ, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

У заявлених позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправними податкові повідомлення-рішення № та № від 11.09.2014 року та скасувати їх.

В обгрунтування адміністративного позову позивач посилається на те, що оскаржувані рішення були прийняті на підставі Акту перевірки №387/1530 від 28.0.2014 (надалі Акт перевірки), який в установленому порядку на адресу останнього відповідач не надсилав.

Позивач, покликаючись на положення п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України (надалі - ПК), вважає, що Акт та рішення податковий орган має направляти на адресу товариства рекомендованим поштовим відправленням, що не було зроблено. В свою чергу, позивач звернувся до відповідача з листом від 11.08.2017 з проханням надати копію Акту. Однак, відповідь на адресу товариства не надходила.

Відтак, на думку позивача, відповідач приймаючи рішення діяв в порушення вимог ст. 19 Конституції України та вимог ст.ст. 42, 54, 76, 86 ПК.

В ході судового розгляду представником позивача надано додаткові пояснення, які полягали в наступному.

Податковим органом було нараховано штрафні санкції за несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкового зобов'язання за рішенням Господарського суду. Таке рішення відсутнє, натомість є адміністративна справа №2а/0270/4315/12, яка розглядалась Вінницьким окружним адміністративним судом. Так, відповідно до рішення першої інстанції від 17.10.2012 адміністративний позов ТОВ "Калинівський ЕЗДМ" до Козятинської ОДПІ задоволено повністю. Постановою суду апеляційної інстанції від 27.11.2012 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено. ВАСУ ухвалою від 27.08.2015 року задовольнив частково касаційну скаргу ТОВ "Калинівський ЕЗДМ", постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, Вінницьким окружним адміністративним судом 12.11.2015 року за результатами розгляду адміністративної справи №2а/0270/4315/12 винесено постанову про задоволення адміністративного позову повністю, яка залишена без змін ухвалою ВААС від 25.02.2016.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 у справі №2а/0270/4315/12 касаційну скаргу Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2015 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 - без змін.

За наведених обставин, представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, додатково надали письмові докази та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Крім того, суду вказала, що Калинівською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області було допущено технічну помилку, а саме у прийнятому податковому повідомленні-рішенні № від 11.09.2014 року вказано, що останнє прийняте відповідно до акта перевірки №387/1530 від 28.08.2014. Однак, письмовою заявою представником відповідача повідомлено суд, що дане рішення прийнято відповідно до акта №387/1500 від 28.08.2014 року.

Також, в акті перевірки №387/1500 від 28.08.2014 року та розрахунку штрафної санкції, податковий орган помилково посилається на рішення Господарського апеляційного суду у справі №2а/0270/4315/12 від 27.11.2012 року. Натомість це рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року у справі №2а/0270/4315/12.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Калинівською об'єднаною державною інспекцію у Вінницькій області, на підставі підпункту пункту 20.1.4 статті 20 розділу V, п.54.3 ст. 53 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, в порядку ст.76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість TOB «Калинівський ЕЗДМ», за .

За результатами перевірки податковим органом складено Акт №387/1530 від 28.0.2014 в якому зафіксовано порушення положення Податкового кодексу України від 02.12.2010 року із внесеними змінами та доповненнями (далі по тексту - ПКУ), а саме несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов'язання по ПДВ (код платежу 1401 01 00 державний бюджет 30).

Так, задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за листопад 2012 року (вх.№ від 20.12.2012 року) в сумі 12035 грн. по строку 30.12.2012 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 6956,75 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Заборгованість погашено повністю 15.01.2013 року в сумі 6956,75 грн. Термін затримки сплати податкового зобов'язання 14 (чотирнадцять) днів.

20.01.2013 року проведено нарахування за Рішенням Господарського суду по справі №2а/0270/4315/12 від 27.11.2012 року в сумі 392 252 грн., в тому числі 313802 грн. основного платежу та 78450 грн. штрафної санкції. Станом на 20.01.2013 року дані суми ПДВ не були сплачені та збільшено недоїмку на 391 531,05 грн., в тому числі 313 081,05 грн. основного платежу та 78450 грн. штрафної санкції.

Заборгованість по основному платежу донарахувань була погашена: 30.01.2013 року в сумі 1262 грн. - затримка на 10 днів; 28.02.2013 року в сумі 1720 грн. - затримка на 39 днів,; 29.03.2013 року в сумі 1403 грн. - затримка на 68 днів; 14.05.2013 року в сумі 1400 грн. - затримка на 114 днів; 16.05.2013 року в сумі 2800 грн. - затримка на 116 днів; 29.05.2013 року в сумі 304496,05 грн., шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 29.05.2013 року) - затримка становить 129 днів.

Штрафні санкції за порушення граничних строків сплати штрафної санкції, нарахованої в сумі 78 450 грн. за рішенням Господарського суду по справі №2а/0270/4315/12 від 27.11.2012 року була часткового погашена 29.05.2013 року в сумі 54351,95 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 29.05.2013 року) затримка становить 129 днів та 13.06.2013 року в сумі 24098,05 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 13.06.2013 року) затримка - 143 дні.

Задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за грудень 2012 року (вх.№ від 17.01.2013 року) в сумі 1262 грн. по строку 30.01.2013 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 1262 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Заборгованість погашено повністю 13.06.2013 року в сумі 1262 грн., шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 13.06.2013 року). Термін затримки сплати податкового зобов'язання становить 134 (сто тридцять чотири) дні.

Задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за січень 2013 року (вх. № від 20.02.2013 року) в сумі 1720 грн. по строку 02.03.2013 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 1720 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Заборгованість погашено повністю 13.06.2013 року в сумі 1720 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 13.06.2013 року). Термін затримки сплати податкового зобов'язання становить 102 (сто два) дні.

28.03.2013 року проведено нарахування по податковому повідомленню-рішенню № від 12.03.2013 року в сумі 150 000 грн., в тому числі 100 000 грн. основного платежу та 50 000 грн. штрафної санкції. Станом на 28.03.2013 року дані суми ПДВ не були сплачені та збільшено недоїмку на 150 000 грн., в тому числі 100 000 грн. основного платежу та 50 000 грн. штрафної санкції. Заборгованість по основному платежу донарахувань була погашена повністю 13.06.2013 року в сумі 100 000 гри. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 13.06.2013 року). Термін затримки сплати податкового зобов'язання 77 (сімдесят сім) днів. Штрафні санкції за порушення граничних строків сплати штрафної санкції, нарахованої в сумі 50 000 грн. по податковому повідомленню рішенню № від 12.03.2013 року не нараховано. Дана заборгованість була повністю погашена 13.06.2013 року в сумі 50 000 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх.№ від 13.06.2013 року), затримка становить 77 днів. Штрафні санкції за порушення граничних строків сплати штрафної санкції в розмірі 50 000грн. не нараховувалась.

Задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за лютий 2013 року (вх.№ від 20.03.2013 року) в сумі 1403 грн. по строку 30.03.2013 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 1403 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Заборгованість погашено частково 13.06.2013 року в сумі 14,85 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку з ПДВ (вх. № від 13.06.2013 року). Термін затримки сплати податкового зобов'язання 74 (сімдесят чотири) дні та частково 30.07.2013 року в сумі 1385,15 грн., термін затримки - 121 (сто двадцять один) день.

Задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за березень 2013 року (вх.№ від 17.04.2013 року) в сумі 3556 грн. по строку 30.04.2013 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 3556 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Заборгованість погашено повністю 30.07.2013 року в сумі 3556 грн. Термін затримки сплати податкового зобов'язання становить 85 днів.

Задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за квітень 2013 року (вх.№ від 20.05.2013 року) в сумі 626615 грн. по строку 30.05.2013 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 626615 грн., чим порушено п.203.2 ст.203 ПКУ. Станом на 28.08.2014 року заборгованість погашено тільки в сумі 10 686,33 грн, в тому числі:

29.08.2013 року в сумі 3577,33 грн., термін затримки сплати 91 день;

08.11.2013 року в сумі 1100 грн., термін затримки сплати 162 дні;

27.12.2013 року в сумі 4000 грн., термін затримки сплати 211 днів;

29.08.2013 року в сумі 1400 грн., термін затримки сплати 214 днів;

29.08.2013 року в сумі 300 грн., термін затримки сплати 230 днів;

29.08.2013 року в сумі 309 грн., термін затримки сплати 264 дні.

Решта суми задекларованого до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за квітень 2013 року (вх.№ від 20.05.2013 року) - 615928,67 грн. станом на 28.08.2014 року не сплачена.

Отже, до TOB «Калинівський ЕЗДМ», за порушення граничних термінів сплати податкового зобов'язання застосовано штрафні санкції по ПДВ в сумі 86911,16 грн., в тому числі за порушення строків сплати грошового зобов'язання: по податковій декларації з ПДВ за листопад 2012 року в сумі 695,68 грн.; за Рішенням Господарського суду по справі №2а/0270/4315/12 від 27.11.2012 року в сумі 62 490,01 грн. по погашенню основного платежу; по податковій декларації з ПДВ за грудень 2012 року в сумі 252,4 грн; по податковій декларації з ПДВ за січень 2013 року в сумі 344,0 грн; по податковому повідомленню-рішенню №0 від 12.03.2013 року в сумі 20000 грн. по основному платежу; по податковій декларації з ПДВ за лютий 2013 року в сумі 280,6 грн.; по податковій декларації з ПДВ за березень 2013 року сумі 711,20грн.; по податковій декларації з ПДВ за квітень 2013 року в сумі 2137,27 грн.

11.09.2014 податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення, зокрема № яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов"язання по податку на додану вартість товариству нараховано штрафну санкцію у розмірі 10 відсотків на суму 821,88грн., та № яким за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов"язання по податку на додану вартість товариству нараховано штрафну санкцію у розмірі 20 відсотків на суму 86089,28грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (ПКУ).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 15, 16, 18 ст. 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В зазначеному кодексі згідно пункту 2 ст. 86 за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків.

Відповідно до п.2 ст. 42 ПК документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У ході судового розгляду представником відповідача було спростовано твердження про те, що позивачем не отримано акт перевірки. Зокрема, суду надано скановану копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке підтверджує факт направлення на адресу ТОВ "Калинівський ЕЗДМ" Акту перевірки, дата подання якого 01.09.2014 року, а дата вручення - 02.09.2014 із підписом про вручення.

Відповідно до ст. 76 ПК камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Так, Калинівською ОДПІ у Вінницькій області було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ "Калинівський ЕЗДМ". Відповідно до перевірки представником відповідача було зазначено про несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкового зобов'язання з ПДВ, а саме задекларовану до сплати суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за листопад 2012 року в сумі 12035 грн. по строку 30.12.2012 року, що призвело до виникнення податкової заборгованості в сумі 6956,75 грн. Заборгованість позивачем погашено повністю 15.01.2013 року в сумі 6956,75 грн., але податковим органом було встановлено термін затримки сплати податкового зобов'язання який склав 14 днів.

Дана обставина підтверджується тим, що платником податків сомостійно задекларовано суму податкового зобов'язання по декларації з ПДВ за листопад 2012 року, а саме в декларації за вх. № від 20.12.2012 року в сумі 6956,75 грн. Відповідно до вказаної декларації термін сплати самостійно визначеного податкового зобовязання 30.12.2012 року. Проте, позивачем у визначений строк зобов"язання не сплачено, що призвело до нарахування штрафних санкцій в сумі 10 відсотків, а саме 695,68 грн.

Вказана заборгованість представником позивачем не заперечується, а також підтверджується обліковою карткою платника податків, з якої убачається, що сплату заборгованості здійснено 15.01.2013 року в сумі 7700,00 грн.

Враховуючи вказане та відповідно до розрахунку штрафної санкції податкове повідомлення-рішення №005621500 від 11.09.2014 року в частині нарахування штрафної санкції в сумі 695,58 грн. є правомірним.

Однак, щодо застосування штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням №005621500 від 11.09.2014 в частині 126,2 грн., слід зазначити наступне.

Так, з акту про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати податкового зобов'язання убачається, що 20.01.2013 року проведено нарахування за Рішенням Господарського суду по справі №2а/0270/4315/12 від 27.11.2012 року. В ході розгляду справи судом встановлено, що ревізором при оформленні акту було допущено технічну помилку, а саме вказана справа перебувала на розгляді у Вінницькому окружному адміністратвиному суді.

Як слідує з матеріалів справи №2а/0270/4315/12, Вінницьким окружним адміністративним судом 17.10.2012 року року позов ТОВ "Калинівський ЕЗДМ" задоволено повністю. Не погоджуючись із рішенням суду, Козятинська ОДПІ подала апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Постановою суду апеляційної інстанції від 27.11.2012 року скаргу Козятинської ОДПІ задоволено повністю, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Вищий адміністративний суд України, переглядаючи рішення І та ІІ інстанцій, ухвалою від 27.08.2015 року касаційну скаргу ТОВ "Калинівський ЕЗДМ" задоволив частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2012 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, Вінницьким окружним адміністративним судом по адміністративній справі №2а/0270/4315/12 прийняв постанову від 12.11.2015, якою позов задовольнив. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 у задоволенні апеляційної скарги - відмовлено, а постанову - залишено без змін.

Ухвалою ВАСУ від 26.01.2017 у справі №2а/0270/4315/12 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2015 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 залишено без змін.

Відтак, згідно положень пункту 18 ст. 56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до матеріалів справи, сума за самостійно узгодженим грошовим зобов"язанням по деларації за грудень 2012 була сплачена 30.01.2013, що підтверджується платіжним дорученням від 30.01.2013, та обліковою карткою платника податків. Відповідно борг, який відображено у картці платника податків (а.с. 122) за кодом операції 31С, що поновлений 20.01.2013 у розмірі 313 802грн. за рішенням суду апеляційної інстанції по справі №2а/0270/4315/12 був неузгодженим грошовим зобов"язанням, оскільки як підтверджено матеріалами справи, спір продовжував існувати.

Відтак, штрафна санкція в сумі 126,2 грн. є протиправною, а податкове повідомлення - рішення № в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №0, яким нараховано суму штрафу у розмірі 20% від горошового зобов"язання в розмірі 86089,28 грн., то суд зазначає наступне.

Так, згідно розрахунку штрафної санкції слідує, що штрафна санкція у розмірі 20 відсотків нарахована за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання по податковій декларації з ПДВ від 20.05.2013 в сумі 61,8грн, за податковою деларацією від 20.05.2013 в сумі 60грн, за податковою деларацією від 20.05.2013 в сумі 280грн, за податковою деларацією від 20.05.2013 в сумі 800грн, за податковою деларацією від 20.05.2013 в сумі 220грн, за декларацією від 17.01.2013 в сумі 252,4грн, за рішенням суду у справі №2а/0270/4315/12 - у розмірах 60899,21грн, 560грн, 280грн, 280,6грн, 344грн, по податковій декларації від 20.03.2013 в розмірі 277,63грн, по податковій декларації з ПДВ від 20.02.2013 в розмірі 344грн, за податковою деларацією з ПДВ від 20.05.2013 в сумі 715,47грн, за податковою деларацією з ПДВ від 17.04.2013 в сумі 711,2грн, за податковою деларацією з ПДВ від 20.03.2013 в сумі 2,97грн, по податковому повідомленню-рішенню №0 від 12.03.2013 року в сумі 20000 грн. за несплату основного платежу.

В підтвердження заявлених вимог позивачем надано докази в спростування нарахованої штрафної санкції, зокрема, відповідно до декларації від 17.01.2013р. реєстраційний № на суму 1262 грн. платіжним дорученням №1364 від 30.01.2013р., що вказує на сплату позивачем грошового зобов"язання до 31.01.2013р.; за декларацією від 20.03.2013р. за реєстраційним № сплачено суму 1388.15 грн. згідно платіжного доручення №1438 від 29.03.2013р., тобто до 30.03.2013р.; за декларацією від 20.02.2013р. за реєстраційним № суму 1720 грн., за звітною декларацією від 20.02.13. із зобов'язаннями в сумі 12 062 грн. та податковим кредитом в сумі 10 342 грн. із обовязковим платижем 1720 грн. сплачено згідно платіжного доручення від 28.02.2013р., в установлений законом строк до 04.03.2013р. Крім того, як вказує представник позивача, зобов'язання по сплаті відсутні за декларацією від 07.04.2013р. за реєстраційним № на суму 3556 грн., за звітною декларацією від 17.04.2013. із зобов'язаннями в сумі 5377 грн. та податковим кредитом в сумі 7234 грн., оскільки сплата здійснювалась, а зарахування відбувалось на попередній платіж за рішенням суду по справі №2а/0270/4315/12, яке в подальшому було скасовано.

Згідно розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення - рішення № від 11.09.2014 по ТОВ «Калинівський ЕЗДМ», окрім іншого було застосовано штрафну санкцію у розмірі 20000 грн., яка випливає із наступного.

Відповідно до ППР від 12.03.2013 року № сума грошового зобов'язання за основним платежем з ПДВ була збільшена ТОВ «Калинівський ЕЗДМ» на 100000грн, та застосована штрафна санкція у розмірі 50000 грн. Граничним строком сплати визначеного грошового зобов"язання за основним платижем встановлено дату 29.03.2013. Дане ППР позивачем не оскаржено, а тому обов"язком останнього є сплата узгодженого зобов"язання у встановлений строк.

Натомість, як підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, кількість днів затримки за вказаними вище податковим повідомленням-рішенням від 12.03.2013 склав 77дні, за що застосовано, на думку суду правомірно штрафну санкцію за ставкою 20 відсотків, що становить 20000 грн.

Щодо решти нарахованої штрафної санкції за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання, то суд вважає, що вона є протиправною, оскільки здійснена за рішенням суду, яке було скасовано.

Відповідно до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236, зареєстрованого в МЮУ 20.12.2012 №2135/22447, який був чинний на момент спірних правовідносин, зокрема п. 4.4, у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень. При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили.

Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним адміністративним судом до провадження).

У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

В силу п.п. 4.5 Порядку, після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

За приписами п. 5 Порядку, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо зокрема, рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення органу державної податкової служби (п.п. 5.1.3 Порядку).

Відтак, податкове грошове зобов"язання, яке збільшено позивачу згідно ППР від 29.08.2012 №№, та не може вважатись узгодженим, оскільки скасовані судовим рішенням. Такі податкові повідомлення-рішення за приписами Порядку та ПК є відкликаними, що дає суду підстави для висновку, що нарахована штрафна санкція за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 66089,28 грн. не є правомірною. Отже, в цій частині податкове повідомлення - рішення № від 11.09.2014 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Беручи до уваги наведене у сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження не в повній мірі, тому адміністративний позов слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.09.2014 в частині нарахованої штрафної санкції у розмірі 66089,28 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 11.09.2014 в частині нарахованої штрафної санкції у розмірі 126,2 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівський експериментальний завод деревинних матеріалів" за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна