Справа № 804/4358/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2017 р. Справа № 804/4358/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Ількова В.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування припису №32-П від 19.06.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 керуючий ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнення, просив:
- скасувати Припис №32-П від 19.06.2017р., винесений Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, на підставі акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2017р. №45-а.
У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.06.2017 року ним отримано припис Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 32-П про недопущення позивачем у подальшій діяльності зафіксованих актом перевірки від 15.06.2017 року № 45-а повторних порушень. Зазначив, що із даним приписом не погоджується. Вважає його незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 року було відкрито провадження у справі.
Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки своїми діями арбітражний керуючий завдав шкоди колишнім працівникам підприємства банкрута не діяв сумлінно та розумно з урахуванням інтересів банкрута та кредиторів, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства у частині не забезпечення арбітражного керуючого ОСОБА_2 належного оформлення, упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-138»,ДП «КУМ-122», ДП «СУ-106».
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити та надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представники відповідачів не заперечували про розгляду справи в порядку письмового провадження
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч. 6 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року було затверджено ліквідаційний баланс, звіт ліквідатора, ліквідована юридична особа, провадження по справі зупинено.
У відповідності до акту приймання-передачі голова наглядової рази ЗАТ «Криворіжстальконструкція» ОСОБА_3 31.07.2013 року передав арбітражному керуючому (ліквідатору) архівні документи з особового складу та незатребувані документи, зокрема трудові книжки ДП «СУ-138».
02.12.2013 року арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до міського голови з проханням прийняти на зберігання документи з особливого складу ДП «СУ-138».
У грудні 2013 року архівним відділом виконкому Криворізької міської ради було проведено обстеження стану архівних документів ДП «СУ-138» про те, що складено акт обстеження стану зберігання документів з особового складу. Також відділом було рекомендовано арбітражному керуючому ОСОБА_2 провести упорядкування документів.
18 грудня 2013 року архівним відділом було надано відповідь арбітражному керуючому, що з метою соціальної захищеності колишніх працівників підприємства документи будуть прийняті на зберігання безкоштовно після їх упорядкування.
У своїх письмових поясненнях відповідач зазначає про те, що процедура ліквідації ДП «СУ-138» тривала понад 3-х років, з моменту припинення провадження у справі минуло 1 рік та арбітражним керуючим не вжито жодних заходів, стосовно упорядкування архівних документів, належного зберігання архівної документації, тобто арбітражний керуючий своїми діями арбітражний керуючий завдав шкоди колишнім працівникам підприємства банкрута не діяв сулмінно та розумно, з урахуванням інтересів банкрута та кредиторів, що є грубим порушенням норм чинного законодавства у числі не забезпечення арбітражним керуючим ОСОБА_2 належного оформлення, упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-138» з особового складу, тобто як зазначає відповідач діяв несумлінно та нерозумно без урахування інтересів банкрута.
Згідно з актом приймання-передачі голова наглядової рази ЗАТ «Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція» ОСОБА_3 31.07.2013 року передав арбітражному керуючому архівні документи з особового складу та незатребувані документи, зокрема трудові книжки ДП «КУМ-122».
У грудні 2013 року арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до міського голови з проханням прийняти на зберігання документи з особливого складу ДП «КУМ-122».
16 грудня 2013 року архівним відділом виконкому Криворізької міської ради було проведено обстеження стану архівних документів ДП «КУМ-122» про що, було складено акт обстеження стану зберігання документів з особового складу. Архівним відділом було рекомендовано арбітражному керуючому ОСОБА_2 провести упорядкування документів з особового складу.
18.12.2013 року архівним відділом було надано відповідь арбітражному керуючому, що з метою соціальної захищеності колишніх працівників підприємства та зазначено, що документи будуть прийняті на зберігання безкоштовно після їх упорядкування.
Відповідач зазначає про те, що процедура ліквідації ДП «КУМ-122» тривала майже 3 роки, з моменту припинення провадження у справі минуло 1 рік та 7 місяців, але арбітражним керуючим не вжито жодних заходів, щодо упорядкування архівних документів, належного зберігання архівної документації, тобто арбітражний керуючий своїми діями завдав шкоди колишнім працівникам банкрута не діяв сумлінно та розумно з урахуванням інтересів банкрута та кредиторів, що є грубим порушенням вимог законодавства у числі незабезпечення арбітражним керуючим ОСОБА_2 належного оформлення, упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-138», чим діяв несумлінно та не розумно без урахування інтересів банкрута.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №29/5005/4434/2012 від 11.07.2013 року було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру ДП «СУ-106» ЗАТ «Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція» м. Кривий Ріг та був призначений ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_2
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №29/5005/4434/2012 від 17.02.2015 року ліквідовано юридичну особу ДП «СУ-106» ЗАТ «Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція», припинені повноваження ліквідатора ОСОБА_2
Як зазначає відповідач у письмових поясненнях, процедура ліквідації ДП «СУ-106» триває понад 1 рік 5 місяців з моменту припинення провадження у справі минуло 2 роки і 3 місяці, але до перевірки арбітражним керуючим ОСОБА_2 не надано документального підтвердження вжиття заходів стосовно упорядкування архівних документів, належного зберігання архівної документації, не зважаючи на те, що архівним відділом виконкому Криворізької міської ради було запропоновано здійснити безкоштовне прийняття документів з кадрових питань банкрута на тривале зберігання, тобто арбітражний керуючий своїми діями завдав шкоди колишнім працівникам банкрута не діяв сумлінно та розумно з урахуванням інтересів банкрута та кредиторів, що є грубим порушенням вимог законодавства у числі незабезпечення арбітражним керуючим ОСОБА_2 належного оформлення, упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-106», чим діяв несумлінно та не розумно без урахування інтересів банкрута.
У період з 02 по 06 червня 2017 року на підставі скарги архівного відділу та доручення Міністерства юстиції від 10.05.2017 року № 650/7895-0-32-17/9.4 відповідачем було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 під час виконання повноважень ліквідатора ДП «СУ-106», ДП «СУ-138», ДП «КУМ-122» «Науково-дослідне виробниче підприємство «Криворіжстальконструкція» з питань архівної документації, складена довідка від 06.06.2017 року № 45-Д та складено акт № 45-Д від 15.06.2017 року.
Із зазначеної довідки вбачається, що до архівного відділу виконкому Криворізької міської ради звертаються колишні працівники ліквідованих підприємств за відповідними документами.
Відтак, вищезазначене стало підставою для винесення 19 червня 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області припису про недопущення повторних порушень № 32-П, з якого зазначено, що за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, згідно з актом перевірки від 15.06.2017 року №45-А, проведеної відповідачем було виявлено порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом » в редакції від 30.06.1999 року № 784-XIV.
Так, із вищевказаного припису вбачається, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 було забезпечено не належне оформлення .упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-138», ДП «КУМ-122», ДП «СУ-106» з особового складу, чим діяв несумлінно та не розумно без урахування інтересів банкрута та кредиторів в частині передачі документів до архіву, у звязку із чим було вирішено винести арбітражному керуючому ОСОБА_2 припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.
Однак, позивач посилається на те, що доводи відповідача стосовно невжиття жодних заходів для належного оформлення упорядкування та збереження архівних документів ДП «СУ-106», ДП «СУ-138», ДП «КУМ-122» є незаконними та необґрунтованими, та вищевказаний припис підлягає скасуванню, оскільки зазначене не узгоджується з вимогами п.п.6.6.3 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) а саме довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається, але всупереч вимогам Порядку відповідачем довільно трактуються спеціальні норми Закону, а також зазначив, що згідно із акту перевірки відповідачем не було встановлено чи було завдано шкоди колишнім працівникам ДП «СУ-106», ДП «СУ-138», ДП «КУМ-122».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно та розсудливо.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 27.06.2013 року №1284/5, як арбітражний керуючий визначається фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Відповідно до ст.4 Закону №1284/5 від 27.06.2013 року визначаються основні засади організації діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та, зокрема, зазначається, що арбітражні керуючі є суб'єктами незалежної професійної діяльності, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника. Одна і та ж особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Відповідно до ст.22, 23, 27 зазначеного Закону визначається порядок ведення та закінчення процедури розпорядженням майном боржника; виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь в санації боржника.
Відповідно до ст.28 - 36 вказаного Закону №1284/5 від 27.06.2013 року визначаються особливості введення процедури санації боржника; план санації боржника, порядок виконання зобов'язань боржника власником майна (органом, уповноваженим управляти майном боржника) у процедурі санації; порядок здійснення в процедурі санації продажу майна боржника.
Відповідно до розділу III вказаного закону визначаються також особливості ліквідаційної процедури.
Зокрема, відповідно до ст.39, 44 зазначеного Закону №1284/5 від 27.06.2013 року визначається порядок виконання зобов'язань власником майна (органом, уповноваженим управляти майном боржника) у ліквідаційній процедурі; порядок продажу майна банкрута.
Відповідно до ст.48 вказаного Закону №1284/5 від 27.06.2013 року визначається порядок зберігання документів, та вказується, що ліквідатор забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання всіх, у тому числі фінансово-господарських, документів банкрута протягом ліквідаційної процедури. До винесення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи - банкрута ліквідатор зобов'язаний забезпечити збереженість архівних документів банкрута і за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або з уповноваженою ним архівною установою визначити місце подальшого їх зберігання. Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноважена ним архівна установа зобов'язані прийняти архівні документи банкрута на зберігання без додаткових умов. На підприємствах, що здійснюють діяльність, пов'язану з державною таємницею, ліквідатор зобов'язаний забезпечити вилучення, належне оформлення, упорядкування та зберігання матеріальних носіїв секретної інформації, а також здійснення інших заходів щодо охорони державної таємниці.
Відповідно до розділу IV вказаного Закону №1284/5 від 27.06.2013 року визначаються також особливості продажу майна в провадженні у справі про банкрутство.
Відповідно до Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5 визначається процедура організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, та, відповідно до п.2.1, 2.2 зазначеного Порядку встановлюється, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.
Зокрема п.2.6 зазначеного Порядку встановлено, що однією із підстав для проведення позапланової перевірки є: звернення (скарга) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.
Відповідно до 2.6.1., 2.6.2, 2.6.3, 2.6.4 п.2.6 позапланова перевірка здійснюється Мін'юстом або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Мін'юсту на її проведення, а у разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки. Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або надає доручення на проведення позапланової перевірки територіальному органу з питань банкрутства. При цьому Мін'юст з метою контролю за проведенням перевірок територіальними органами з питань банкрутства може відповідним дорученням зобов'язати орган контролю надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу.
Пунктами 2.7, 2.8 зазначеного Порядку визначається, що орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством. Для проведення перевірки орган контролю видає наказ про проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки (далі - комісія); арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу III цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки; інші організаційні заходи, спрямовані на забезпечення проведення перевірки.
Відповідно до п.2.11 наведеного вище Порядку предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.
Відповідно до п.п.2.12 - 2.17 наведеного вище Порядку визначаються загальні умови проведення зазначеного вище виду перевірки.
Відповідно до розділу IV вказаного Порядку визначається порядок проведення перевірки.
Пунктом 5.1, 5.4 Порядку визначено, що в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю. Довідка за результатами перевірки складається з вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, який перевірявся. В описовій частині Довідки міститься інформація щодо дослідження предмета перевірки з обов'язковим посиланням на конкретні структурні елементи нормативно-правових актів та документи, що підлягали дослідженню. У резолютивній частині Довідки комісією підсумовуються результати перевірки та зазначаються: у разі встановлення під час проведення перевірки порушень вимог законодавства - порушення та посилання на структурні елементи нормативно-правового акта, який порушено; порушення, які підлягають усуненню, та порушення, усунення яких є неможливим (арбітражним керуючим пропущено строки виконання повноважень, встановлені порушення, які були допущені на попередній стадії процедури банкрутства, тощо); дата, до якої комісією приймаються пояснення, зауваження, заперечення до Довідки або інформація про усунення порушень, зазначених у Довідці; дата, час та місце підписання акта перевірки (з урахуванням строку підготовки висновку щодо відповідності Довідки та доданих до неї документів законодавству).
Відповідно до п.п.6.5, 6.6, 6.7 вказаного Порядку визначено, що структурний підрозділ протягом десяти робочих днів з дня надходження Довідки до Мін'юсту проводить аналіз Довідки та всіх доданих до неї документів, готує Висновок, який підписується керівником структурного підрозділу та містить інформацію про відповідність Довідки і доданих до неї документів законодавству з питань банкрутства та інформацію щодо порушень, які повинні бути зазначені в акті перевірки, та надсилає його органу контролю з одночасним поверненням доданих до Довідки документів. Протягом двох робочих днів з дня отримання Висновку Мін'юсту комісія готує акт перевірки, який складається з вступної, описової та резолютивної частин. У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, щодо якого здійснюється перевірка, та реквізити Довідки. В описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини Довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у Довідці порушень. У разі якщо орган контролю було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з Висновку. У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням Довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також Висновку (у разі якщо орган контролю було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого. У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються. У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень. Акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.
Невід'ємною частиною акта перевірки, який залишається на зберігання в органі контролю, є Довідка з копіями усіх документів, на які у ній є посилання, пояснення, зауваження, заперечення та документи, надані арбітражним керуючим, та (або) докази усунення виявлених під час перевірки порушень, а також Висновок (у разі якщо орган контролю було зобов'язано надіслати Довідку до Мін'юсту для проведення її аналізу).
Пунктами 6.9 - 6.13 зазначеного Порядку передбачено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень.
При цьому орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.
Припис або розпорядження виноситься органом контролю на підставі акта перевірки не пізніше ніж на третій робочий день з дня підписання акта перевірки та надається арбітражному керуючому особисто або надсилається йому рекомендованим листом та електронною поштою. Припис та/або розпорядження вважаються належним чином врученими арбітражному керуючому за умови, якщо він особисто або за його дорученням представник отримав вказані припис та/або розпорядження або вони були надіслані йому органом контролю у спосіб, визначений пунктом 2.15 розділу II цього Порядку. Докази надсилання припису та/або розпорядження арбітражному керуючому є невід'ємною частиною матеріалів перевірки та зберігаються за місцезнаходженням органу контролю, який виніс припис та/або розпорядження.
У розпорядженні міститься інформація про встановлені комісією порушення, термін та спосіб їх усунення. Строк виконання розпорядження у випадку наявності об'єктивних підстав може бути продовжено органом контролю шляхом внесення відповідних змін до розпорядження.
ОСОБА_1 керуючий зобов'язаний до закінчення строку, зазначеного в розпорядженні, усунути виявлені порушення та надати інформацію про це разом з відповідними документами до органу контролю, який виніс розпорядження. У разі якщо подані документи підтверджують виконання розпорядження, орган контролю складає висновок про виконання розпорядження, який долучається до акта перевірки.
У разі якщо подані документи не підтверджують виконання розпорядження або арбітражний керуючий не подав до органу контролю документи, що підтверджують виконання розпорядження, орган контролю для перевірки виконання розпорядження призначає позапланову перевірку.
У приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов'язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень. У разі якщо арбітражним керуючим протягом року не вчинено аналогічних вказаним у приписі порушень, припис вважається виконаним.
У разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання. У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - пропозиція). До пропозиції орган контролю додає акт перевірки з усіма документами, що є його невід'ємними складовими.
Відповідно до п.7.1 Порядку визначені підстави для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, серед яких зазначені і такі, як: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому та невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.
Відповідно до пунктів 7.4, 7.5, 7.6 зазначеного вище Порядку визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження та позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.
На арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.
На арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.
Крім того, у приписі від 19.06.2017 року визначено, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 діяв не сумлінно та не розумно. Таким чином у приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо.
Отже, у звязку із вищевикладеним зважаючи на сукупність викладених обставин та висновків, відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного припису № 32-П від 19.06.2017 року про недопущення повторних порушень, який винесено на підставі акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2017 року № 45-А.
Відповідачем не було досліджено всі відповідні документи, а саме не було враховано те, що засновником були передані не всі документи, згідно висновку за результатами науково-технічного опрацювання архівних документів з кадрових питань (особового складу) та вжитими заходами, а саме звернення до засновника та правоохоронних органів щодо вирішення даного питання, тому відповідачем передчасно винесено відповідний припис, який підлягає скасуванню
Згідно положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
З урахуванням вищевикладеного враховуючи наведені законодавчі, суд приходить до висновку, що відповідач не в повному обсязі дослідив відповідні документи не звернув належної уваги на правову позиції арбітражного керуючого ОСОБА_2, що стало підставою для прийняття спірного припису про недопущення повторних порушень від 19.06.2017 № 32-П.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі зі скасуванням припису №32-П від 19.06.2017р., винесений Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, на підставі акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2017р. №45-а.
У відповідності до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
У звязку із вищевикладеним, судові витрати в розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню на корить позивача з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування припису № 32-П від 19.06.2017 року задовольнити.
Скасувати Припис №32-П від 19.06.2017р., винесений Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області, на підставі акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2017р. №45-а.
Присудити на користь ОСОБА_1 керуючого ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков