Справа № 201/11850/17
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/201/338/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні пенсії за віком із врахуванням заробітної плати у сумі 702,92 руб., а також зобовязати відповідача нарахувати пенсію за віком із врахуванням заробітної плати у сумі 702, 92 руб., починаючи з 01 січня 2004 року.

В обґрунтування доводів поданого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначає, що Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі листом від 14 липня 2017 року відмовило йому у нарахуванні пенсії за віком виходячи із розміру заробітної плати 702, 92 руб. відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2004 року. Таку відмову позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає чинному законодавству.

Ухвалою судді від 18 серпня 2017 року у вказаній справі відкрито скорочене провадження. 31 серпня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі, у яких представник відповідача просив розгляд справи здійснити за обовязковою участю представника відповідача. Ухвалою судді від 05 вересня 2017 року у вказаній справі призначено судове засідання в загальному порядку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Дніпрі та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

04 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком виходячи із заробітку 702,92 руб. відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01 січня 2004 року. Листом від 14 липня 2017 року вих. № П-95 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підстав для застосування довідки комбіната «Сталінуголь» Шахта № 2 Ново-Гродовка від 05 березня 1959 з місячним заробітком за серпень 1958 року у сумі 702,92 руб.

Вважаючи вказану відмову відповідача незаконною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Також у судовому засіданні встановлено, що позивачу з 26 грудня 1958 року була призначена пенсія по 3 групі інвалідності, яку було обчислено з урахуванням трудового стажу 5 місяців 4 дні з урахуванням заробітку за 5 місяців. У подальшому пенсія була перерахована із заробітку за 20 місяців роботи. У травні 1990 року позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та при обрахунку пенсії було взято заробітну плату за останні 12 місяців відповідно до ст. 53 Закону СРСР «Про державні пенсії». З 01 січня 2004 року позивачу було проведено перерахунок пенсії згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пенсію обчислено з урахуванням загального стажу.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01 січня 2004 року, у редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно із ч. 1 ст. 40 цього Закону Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 99 Закону «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що перерахунок пенсій, призначених за раніше діючим законодавством, провадиться із середньомісячного заробітку за останніх 24 або будь-які 60 місяців перед призначенням пенсії, або перед введенням в дію цього Закону, або з заробітку, з якого було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, із застосуванням статей 64-67 цього Закону.

Статтею 65 Закону України визначено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 01 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 01 липня 2003 року

враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 01 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії із врахуванням заробітку за один місяць є необґрунтованими, оскільки такий перерахунок не передбачений нормами чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи викладене суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена у судовому засіданні 10 листопада 2017 року. Повний текст постанови складено та підписано 15 листопада 2017 року.

Суддя М.П. Ходаківський