Справа № 408/1697/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєв Є.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №408/1697/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року у справі № 408/1697/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з цим позовом до суду, в якому після уточнення позовних вимог просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй як уповноваженому представнику сім'ї у призначенні, нарахуванні та виплаті щомісячної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 жовтня по 20 грудня 2016 року; зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (далі Управління) нарахувати та виплатити їй як уповноваженому представнику сім'ї заборгованість зі щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг, що виникла за період з 01 жовтня по 20 грудня 2016 року.

Обґрунтовуючи позов від імені позивача її представник вказала, що сім'я ОСОБА_2 покинула своє місце проживання у м. Луганськ, оскільки з 2014 року місто захоплено незаконними збройними формуваннями.

У 2014 році сім'я стала на облік в Управлінні соціального захисту населення Новоайдарської райдержадміністрації за адресою: с. Безгинове, пров. Приблудного, б. 47, Новоайдарського району, Луганської області.

На літній період 2015 року вони переїхали на дачу у с. Передільське Станично-Луганського району Луганської області. На той час необхідно було повідомляти СБУ про місце знаходження особи, що і було зроблено, а саме повідомлено капітана Новоайдарського СБУ ОСОБА_3

За вимогою військової комендатури зареєструвались на дачі та отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб у відповідача без оформлення будь-яких виплат (пенсії) та зазначили місце проживання: с. Передільське садове товариство «Автомобіліст», 1/4. Взимку повернулись до с. Безгинове.

05 серпня 2016 року сім'я ОСОБА_2 вирішила стати на облік у відповідача. Довідки про взяття на облік, видані управлінням соціального захисту населення Новоайдарської РДА були здані ОСОБА_2 до Управління, тому факт перебування на обліку в УСЗН Новоайдарської РДА не було скрито, а навпаки про це було вказано.

15 вересня 2016 року співробітниками відповідача та УПФУ Станично-Луганського району проведено перевірку фактичного проживання сім'ї за місцем знаходження. Складено акти за місцем фактичного проживання.

01 жовтня 2016 року ОСОБА_2 до Управління було подано заяву про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних витрат.

08 жовтня 2016 року сім'ю ОСОБА_2 було запрошено до сільради для складання акту проживання для отримання адресної допомоги.

Під час перевірки фактичного місця проживання сім'ї ОСОБА_2 було складено акт обстеження житлово-побутових умов за адресою: с. Передільське, садове товариство «Автомобіліст», 1/4, але виплат так і не було.

08 грудня 2016 року знову проведено перевірку перебування сім'ї за місцем реєстрації та складено відповідні акти.

20 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася для перереєстрації адреси до відповідача, оскільки у зв'язку з відсутністю опалення по вул. №1, буд.4, сім'я була вимушена переміститись до будинку сусідів, за адресою: с. Передільськ, садове товариство «Автомобіліст», б. 2-б, кв.3, де сім'я проживає до цього часу.

24 грудня 2016 року ОСОБА_2 отримала відмову у призначенні адресної допомоги, оскільки, начебто, у її дочки є у власності будинок в цьому ж селищі.

Однак її дочка не є членом її сім'ї, оскільки проживає окремо, крім цього належне їй приміщення не належить до житлового.

Таким чином, зазначаючи, що відповідач в порушення пункту 8 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок № 505) протягом 10 днів не призначив грошову допомогу ОСОБА_2, як уповноваженому члену сім'ї, а почав її сплачувати їй лише 20 грудня 2016 року, представник позивача вважає, що виникла заборгованість зі сплати цієї допомоги за період з 01 жовтня по 20 грудня 2016 року.

Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року у справі № 408/1697/17 позов задоволено повністю, внаслідок чого, визнано неправомірними дії Управління щодо призупинення виплати ОСОБА_2, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 жовтня по 19 грудня 2016 року, зобов'язано Управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як уповноваженому представнику сім'ї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг, за період з 01 жовтня по 19 грудня 2016 року.

Постанова мотивована тим, що дії Управління, що виразились у призупиненні виплати цієї допомоги на підставі постанови КМУ № 365 від 08 червня 2016 року, є незаконними, оскільки відповідач повинен був керуватись виключно Порядком № 505, тим більше, що підстава призупинення виплати грошової допомоги є такою, що не відповідає пункту 6 Порядку № 505, оскільки дочка ОСОБА_2 не є її членом сім'ї, а також її садовий будинок знаходиться в с. Передільське, яке згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2015 року № 1085, належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при перевірці фактичного місця проживання ОСОБА_2 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов за адресою с. Передільськ, с/т Автомобіліст 1/4. Зі слів заявників будинок належить їхній донці ОСОБА_4, внаслідок чого, на підставі п. 12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016 (далі Порядок № 365), ОСОБА_2 було призупинено призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, 20.12.2016 сімя ОСОБА_2 звернулася за довідкою внутрішньо переміщених осіб, у звязку з зміною фактичного місця проживання, складено акт обстеження матеріально побутових умов сімї та комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, відповідно Управлінням з 20.12.2016 призначена та виплачується щомісячна адресна допомога.

Таким чином, на підставі викладеного, Управління вважає, що відповідачем не було порушено вимоги Порядку № 505.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач та її сім'я, яка складається з неї, її чоловіка ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_6, є внутрішньо переміщеними особами, які на цей час проживають за адресою: с. Передільське, садове товариство «Автомобіліст», 2/3.

До 30 вересня 2016 року ОСОБА_2, як уповноважений представник сім'ї, отримувала щомісячну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в управлінні соціального захисту населення Новоайдарської районної державної адміністрації, оскільки всі члени родини були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи у с. Безгинове Новоайдарського району Луганської області.

05 серпня 2016 року позивач та усі члени її родини як внутрішньо перемішені особи стали на облік у відповідача, оскільки переїхали проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1.

01 жовтня 2016 року ОСОБА_2, як уповноважений представник сім'ї, звернулась до відповідача з заявою про призначення їй як уповноваженому представнику сім'ї щомісячної грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних витрат.

На подану заяву, лише у грудні Управління надало відповідь сім'ї ОСОБА_2, з якої йдеться, що надання цієї допомоги їм було призупинено згідно протоколу № 24 від 14 грудня 2016 року на підставі пункту 12 Порядку № 365.

Лише 20 грудня 2016 року відповідач поновив виплату цієї допомоги сім'ї ОСОБА_2, після того як позивач представила відповідачу оновлені довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи у зв'язку зі зміною адреси проживання у с. Передільське.

Як вбачається із заперечень відповідача до поданого у первісному вигляді позову, підставою не призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних витрат, на підставі поданої ОСОБА_2 заяви від 01 жовтня 2016 року послужило те, що приміщення, розташоване за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Передільське, садове товариство «Автомобіліст», 1/3 належить дочці ОСОБА_2

Проте ці підстави відмови у призначенні вказаної вище грошової допомоги не є обґрунтованими з огляду на таке.

Механізм надання (порядок призначення, виплати та припинення) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється відповідним Порядком № 505.

Відповідно до пункту 3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах:

- для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї);

- для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

- для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (п. 5 Порядку в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 8 Порядку № 505 передбачено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Даний пункт Порядку не передбачає випадків призупинення виплати грошової допомоги. З нього йдеться, що відповідач повинен був або призначити грошову допомогу, або відмовити в її призначенні, про що позивачу надати відповідне повідомлення.

В порушення саме цієї норми відповідач вказаних дій не зробив, а тому колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії Управління, що виразились у призупиненні виплати цієї допомоги на підставі Порядку № 365, є незаконними, оскільки відповідач повинен був керуватись виключно Порядком № 505, тим більше, що підстава призупинення виплати грошової допомоги є такою, що не відповідає пункту 6 Порядку, оскільки дочка ОСОБА_2 не є її членом сім'ї, а також її садовий будинок знаходиться в с. Передільське, яке згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2015 року № 1085, належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Наведене свідчить, що саме через незаконні дії Управління виникла заборгованість із сплати вказаної грошової допомоги за період з 01 жовтня по 19 грудня 2016 року, а тому уточнений позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просила зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити грошову допомогу за період з 01 жовтня по 20 грудня 2106 року.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 05 вересня 2017 року у справі № 408/1697/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_7