Справа № 320/3522/17(2-а/320/141/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
10 листопада 2017 рокусправа № 320/3522/17(2-а/320/141/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.
суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.08.2017 р. в справі № 320/3522/17 за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області (далі УПФУ) про визнання протиправним рішення № 2792 від 10.06.2016 р. та рішення № 1493 від 19.04.2017 р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.08.2017 р. позов задоволено частково, визнано протиправними дії з відмови ОСОБА_1 в призначенні достроково пенсії за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 3 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії з 03.03.2017 р.; позовні вимоги в частині визнання неправомірним рішення від 10.06.2017 р. залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено про відсутність у позивача права на дострокове призначення пенсії відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не підтверджено, що позивач як резервіст або військовозобов`язаний приймав участь у антитерористичні операції.
Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 18.03.2015 р. по 28.04.2015 р., з 15.03.2016 р. по 28.04.2016 р. брав безпосередню участь в антитерористичній операції (далі АТО) на території Донецькій та Луганській областей, що підтверджено витягами з наказів Антитерористичного центру при СБУ в м. Краматорську. Позивач відповідно до посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 має право на пільги, встановлені для ветеранів війни-учасників бойових дій. Довідкою № 59 від 31.05.2016 р. підтверджено участь позивача в АТО.
Враховуючи, що позивач має документальне підтвердження безпосередньої участі в АТО, є ветераном війни-учасником бойових дій як військовослужбовець, суд першої інстанції вважав протиправними дії відповідача з відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до абз. 6 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з вимогами щодо оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.06.2017 р., зазначивши, що право позивача на пенсійне забезпечення підлягає захисту з 03.03.2017 р., але з урахуванням того, що відповідач не вивчав питання сплати страхових внесків, розрахунку трудового стажу, суд першої інстанції зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з 03.03.2017 р.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що протоколом № 10 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення у ДСНС України, від 05.11.2015 р. ОСОБА_1 , працівникові ДСНС України, визначено статус ветерана війни-учасника бойових дій та видано відповідне посвідчення як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 7). На підставі цього рішення ОСОБА_1 . ДСНС України видано посвідчення серії НОМЕР_1 , яким встановлено, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 6).
01.06.2016 р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій.
Рішенням УПФУ № 2792 від 10.06.2016 р. відмовлено ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність довідки військового комісаріату на підтвердження, що ОСОБА_1 знаходився на дійсній військовій службі, в складі діючої армії (а.с. 8).
Крім того, з обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2017 р. звернувся до УПФУ з питання призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, проте повідомленням про відмову у призначенні пенсії № 1493 від 19.04.2017 р. відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки позивач має право на пільги, передбачені ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але не відноситься до кола осіб, які мають право на дострокову пенсію за віком відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки під час безпосередньої участі в АТО мав статус «працівник», а не «резервіст або військовозобов`язаний» (а.с. 9).
Як встановлено абз. 6 п. 3 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону № 1683-VIII від 18.10.2016 р., тимчасово, до прийняття відповідного закону військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Відтак, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції» № 1683-VIII від 18.10.2016 р. (06.02.2017 р.), позивач як особа, що має статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років.
Доводи апелянта про не підтвердження, що позивач як резервіст або військовозобов`язаний приймав участь у антитерористичні операції не заслуговують на увагу, оскільки військовим квитком, який надавався позивачем до заяв про призначення пенсії, підтверджено, що позивач є військовозобов`язаним.
Колегія суддів вказує на помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права в частині залишення частини позовних вимог без розгляду постановою, а не ухвалою, як це передбачено статтею 155 КАС України, проте таке порушення не призвело до неправильного вирішення питання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.
Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.08.2017 р. в справі № 320/3522/17 залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.08.2017 р. в справі № 320/3522/17 за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий: В.А. Шальєва
Суддя: С.В. Білак
Суддя: Н.А. Олефіренко