Справа № 554/5405/17
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2017-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.10.2017 Справа № 554/5405/17
Справа № 554/5405/17
Номер провадження 2а/554/420/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі :

головуючого - судді - Січиокно Т.О.

за участю: секретаря - Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в :

11.07.2017 року позивач звернувся до суду із вище вказаним адміністративним позовом та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення МВС України викладене у листі № 15/2-1598 від 13.05.2017 року щодо відмови нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення УМВС в Полтавській області, викладене у листі № 615/115/29/01-17 від 25.05.2017 року щодо відмови нарахування одноразової допомоги ОСОБА_1;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з установленням другої групи інвалідності.

Адміністративний позов позивачем мотивований тим, що у червні 2017 року поштою він отримав листа за підписом заступника начальнику ГУ НП у Полтавській області № 615/115/29/01-17 від 25.05.2017 року про виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2016 року, а саме про повернення матеріалів ДФОП МВС без затвердження висновку з підстав їх невідповідності вимогам законодавства.

Дане рішення є протиправним, оскільки він є інвалідом другої групи, а отже у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, що передбачено ст. 23 Закону України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року. Відповідач умисно не виконує зобов'язань щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням 01.12.2015 року ІІ групи інвалідності, що пов'язано із проходженням служби, пов'язаної з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто в час коли він був підпорядкований та виконував обов'язки у складі працівника УМВС України в Полтавській області та прирівняний до працівника міліції, у зв'язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ із 1980 по 2000 роки.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Управління міністерства внутрішніх справ України у Полтавській областів особі голови ліквідаційної комісії Пуніна Л.В. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила, що Управління міністерства внутрішніх справ України у Полтавській областіне відмовляло позивачу у нарахуванні одноразової грошової допомоги, так як таку відмову вчинило Міністерство внутрішніх справ згідно листа № 15/2-1598 від 13.05.2017 року. Ними лише було продубльовано відомості, які містилися у даному листі та на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2016 року повідомлено позивач листом № 615/115/29/01-17 від 25.05.2017 року.

Представник Міністерства внутрішніх справ України у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заперечення згідно яких позовні вимоги не визнав, оскільки 02.07.2015 року було прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року та втратив чинність Закон України

«Про міліцію». Інвалідність позивачу встановлено 24.11.2015 року, а тому до спірних правовідносин не може бути застосований нормативно - правовий акт, який втратив чинність. Звільнені зі служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі пенсіонери, зі спеціальним званням «міліції» за вказаних умов мають право на отримання одноразової грошової допомоги, а зі спеціальним званням «внутрішньої служби» такого права з 12.03.2015 року (день набрання чинності Законом № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції, якими запроваджено новий механізм нарахування одноразової грошової допомоги та змінено категорію осіб, які мають право на її призначення, а також виключено з редакції статті ч. 10 ст. 23 Закону України «Про міліцію», якою право на отримання зазначеної допомоги поширювалося на пенсіонерів міліції та осіб, залучених до заходів щодо охорони громадського порядку і боротьби зі злочинністю. При цьому правонаступником Головного управління пожежної охорони МВС України, в підрозділах якого позивач проходив службу та був звільнений, є Державна служба України з надзвичайних ситуацій, а тому Міністерство внутрішніх справ не має повноважень розглядати та приймати рішення по призначенню позивачу одноразової грошової допомоги.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

позивач ОСОБА_1 з 09.09.1980 року по 12.12.2000 року проходив службу в СВПЧ -3 м.Полтава, тобто служив в органах внутрішніх справ України безперервно 20 років 3 місяці три дні, що встановлено із даних трудової книжки НОМЕР_1, виданої 11.12.1978 року на імя ОСОБА_1.

Наказом Управління МВС України в Полтавській області №109ос від 12.12.2000 року згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ за ст.65 п. «а» (за віком у відставку) прапорщика внутрішнього служби ОСОБА_1 - командира відділення 3-ї СДПЧ м.Полтава, з 12 грудня 2000 року.

Вислуга років за станом на 12 грудня 2000 року складає в календарному обчисленні 22 роки 03 місяці 03 дні, у пільговому обчисленні 22 роки 06 місяців 03 дні. Безперервний стаж служби у внутрішніх військах та ОВС складає 20 років 03 місяці 03 дні.

Відповідно до довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області

№Т-214/115/12/01/15-2016 від 27.04.2016 року в період проходження служби ОСОБА_1 з 09.09.1980 року (наказ УВС виконкому Полтавської обласної Ради народних депутатів від 08.09.1980 року № 156) по 12.12.2000 (наказ УМВС України в Полтавській області від 12.12.2000 року №109 о/с) в СВПЧ-3 м.Полтави, підпорядкованій відділу пожежної охорони УВС, в 3-й СВПЧ по охороні Ленінського району м.Полтави, підпорядкованій Управлінню державної пожежної охорони УМВС України в Полтавській області, в 3-й СДПЧ м.Полтави, підпорядкованій Управлінню державної пожежної охорони УМВС України в Полтавській області. Зазначені підрозділи були складовими структури УВС (УМВС), які відносилися до органів внутрішніх справ.

Наказом Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної Ради народних депутатів від 31.07.1986 року №89 о/с молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1, командира відділення 3-ї самостійної воєнізованої пожежної частини м.Полтава, було відряджено в розпорядження МВС УРСР для виконання спеціальних робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 24 липня 1986 року.

Згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ

№ 0493108 від 01.12.2015 року - із 24.11.2015 року ОСОБА_1 встановлено безстроково ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків внутрішньої служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА від 01.12.2015 року ОСОБА_1 втратив 70 % професійної працездатності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків внутрішньої служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

22.10.2015 року позивачем подано до УМВС України в Полтавській області заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі отримання інвалідності, у зв'язку з захворюванням пов'язаним із проходженням служби в ОВС із повним пакетом документів, передбачених Порядком № 850.

ОСОБА_1 не отримував через управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради одноразову компенсацію при встановленні ІІ групи інвалідності, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради №06-10799 від 08.12.2015 року.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2016 року визнано протиправною бездіяльність УМВС України в Полтавській області щодо порядку розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи. Зобов'язано УМВС України в Полтавській області у відповідності до п. 8 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» подати до Міністерства внутрішніх справ України документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи та висновок щодо виплати грошової допомоги. (а.с. 4-6).

13.05.2017 року листом № 15/2-1598 Директор Департаменту Міністерства внутрішніх справ України повідомив Ліквідаційну комісію УМВС України в Полтавській області про те, що у Департаменті фінансово - облікової політики МВС України розглянуто матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 Матеріали ОСОБА_1 повернуто, як такі, що не відповідають вимогам законодавства. (а.с.17).

25.05.2017 року листом за № 615/115/29/01-17 за підписом заступника начальника Головного управління НП в Полтавській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2016 року матеріали на виплату йому одноразової грошової допомоги були надіслані до ДФОП МВС України та повернуті у зв'язку з невідповідністю вимогам законодавства. (а.с.3).

Згідно положень ч. 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи.

Даний закон втратив чинність на підставі Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, який набрав чинності 07.11.2015 року.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні державної пожежної охорони, яке було складовою частиною структури УМВС та виконуючи службові обов'язки, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримав ІІ групу інвалідності.

Так, підпунктом 2 пункту 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до п.9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, відповідач Міністерство внутрішніх справ України є розпорядником коштів, який на підставі висновку та доданих документів приймає рішення при призначення грошової допомоги.

Натомість компетенція УМВС України у Полтавській області в питанні призначення одноразової грошової допомоги згідно діючого законодавства обмежується складенням висновку та спрямуванням поданого заявником пакету документів до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 17.11.2016 року, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу позивач, подав документи до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення разом з висновком про можливість або не можливість здійснення виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

УМВС України у Полтавській області отримало лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.05.2017 року № 15/2-1598, в якому вказано, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повертаються без затвердження у зв'язку з невідповідністю вимогам законодавства, оскільки з 12.03.2015 року (день набрання чинності Законом України № 208- VІІІ «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію) права на одноразову грошову допомогу пенсіонери та особи, залучені до заходів щодо охорони громадського порядку і боротьюи зі злочинністю, не мають. Тобто, звільнені зі служби особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, у тому числі пенсіонери, зі спеціальним званням «міліції» за вказаних умов мають право на отримання однораховоїи грошової компенсації, а пенсіонери зі спеціальним званням «внутрішньої служби» такого права з указаної дати не мають.

Таким чином, суд приходить до висновку, що жодного рішення щодо відмови у проведенні виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 МВС України не приймало.

З аналізу вищезазначених правових норм, убачається, що рішення про призначення грошової допомоги приймає МВС України, а УМВС України в Полтавській області здійснює виплату одноразової грошової допомоги лише після отримання прийнятого МВС рішення про її призначення.

У позовниій вимозі позивач просить визнати протиправною відмову відповідача МВС України у нарахуванні йому одноразової грошової допомоги та зобов'язати прийняти рішення з питання виплати цієї допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності. Однак звернення про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглянув та відповідного рішення не прийняв,

Верховний Суд України в постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) сформулював правову позицію у подібних правовідносинах, згідно з якою підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб'єкта владних повноважень, прийняте з цього питання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових правовідносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службовиз осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки звернення про виплату одноразової грошової допомоги відповідач МВС України не розглянув та відповідного рішення не прийняв, то суд першої інстанції повинен зобов'язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

При цьому, УМВС України в Полтавській області у своєму листі № 615/115/29/01-17 від 25.05.2017 року лише виклало зміст листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 13.05.2017 року за № 15/2-1598 та повідомило позивача, що його матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуті МВС України без затвердження, а не відмовило ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а тому позовна вимога в частині визнання протиправним та скасування рішення УМВС в Полтавській області, викладене у листі № 615/115/29/01-17 від 25.05.2017 року щодо відмови нарахування одноразової допомоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.6-14,71,159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Полтавській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання рішень протиправними, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтава шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування частини третьої ст. 160 КАСУ скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Січиокно