Справа № 813/4340/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року справа № 813/4340/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Іванес Х.О.

за участю : представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Асторія» до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Готель Асторія» (далі позивач, ТОВ «Готель Асторія») звернулося з адміністративним позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі відповідач, Галицька ОДПІ), в якому просить: скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 07.06.2016 року № та №, а також від 29.08.2016 року №; зобовязати відповідача задовільнити повністю заявку позивача щодо отримання бюджетного відшкодування за березень 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства за наслідками господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод», Приватним підприємством «Патронат», Товариством з обмеженою відповідальністю «Сахара», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізамет-Україна-Комплект» (далі контрагенти, ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», ПП «Патронат», ТОВ «Сахара», ТОВ «Ізамет-Україна-Комплект»), є безпідставними.

Податковий кредит від ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в сумі 691913,14 грн. сформований у чіткій відповідності до норм Податкового кодексу України (далі ПК України), докази зворотнього відсутні. Щодо сформованого податкового кредиту від ПП «Патронат» контролюючий орган в акті перевірки жодного разу не покликався на норми ПК України щодо порядку формування та реєстрації податкових накладних, а викладені у акті перевірки позивача висновки щодо господарських операцій між позивачем та ПП «Патронат» не доведені та є хибними. Стосовно ТОВ «Сахара» та ТОВ «Ізамет-Україна-Комплект» зазначено, що з врахуванням того, що позивач погодився з позицією, викладеною в акті щодо зменшення розміру бюджетного відшкодування по зазначених контрагентах на загальну суму 17360,77 грн., сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, становить 946270,23 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю із підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях від 20.04.2017 року за вх.№9105 (Т.2, а.с.116-117), поясненні від 17.05.2017 року за вх.№11215 (Т.2, а.с.206), просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмовому запереченні на позовну заяву (Т.2, а.с.36-41) та зазначив, що за результатами аналізу контрагентів ТОВ «Готель Асторія» та згідно даних автоматизованої системи співставлення АС «Податковий блок» встановлено, що за перевіряємий період, частково, податковий кредит формувався за рахунок ризикових платників, а саме: ПП «Патронат» та ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод».

Щодо контрагента ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» встановлено, що такий перебуває на обліку у Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, стан платника 4 порушено провадження у справі про банкрутство за судовим рішенням, що дає підстави вважати податковий кредит від ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» ризиковим. Шляхом аналізу податкової звітності встановлено, що позивачем сформовано податковий кредит згідно податкових накладних, виписаних по ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», згідно з якими позивачем придбано меблі столи, панелі плоскі, ліжка, в той час як основним видом діяльності вказаного контрагента є виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів (Код КВЕД 27.11). В подальшому, вказаним контрагентом укладено договори про відступлення права вимоги по договорах, зокрема, укладених з позивачем. Оскільки підп. 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що платник податку має право включити до складу податкового кредиту суму податку, яка нарахована (сплачена) ним у звязку з придбанням товарів/послуг, то після закінчення терміну позовної давності щодо оплати товарів/послуг відносно суми податку на додану вартість, яка входила до складу вартості таких товарів/послуг, платник втрачає право на податковий кредит. Враховуючи викладене, на переконання контролюючого органу, позивачем в порушення вимог п. 44.1 ст. 44, ст. 201, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України завищено суму відємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в розмірі 448958,93 грн.

Щодо ПП «Патронат» пояснив, що проведеною перевіркою графіків виконаних робіт, найменування робіт і витрат за договорами підряду, укладених між позивачем та вказаним контрагентом, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 15, впродовж 2011-2013 років встановлено їх ідентичність і повторюваність. Згідно центральної бази даних України ПП «Патронат» перебуває на податковому обліку у Сихівському відділенні Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, стан платника 0 «платник податків за основним місцем обліку», а також, що ПП «Патронат» не міг фактично здійснювати будівельно-монтажні роботи для ТОВ «Готель Асторія» з врахуванням часу, оперативності проведення операцій, відсутністю необхідних транспортних засобів, недостатньої чисельності трудових ресурсів, необхідних для здійснення даних робіт. Серед іншого, щодо вказаного контрагента проведено позапланову документальну перевірку, за результатами якої складено акт від 19.11.2013 року №434/22-40/23967667 «Про результати позапланової документальної перевірки ПП «Патронат» за період з 01.01.2012 року по 30.09.20113 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року», та встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року на загальну суму 2431621,00 грн. Крім того, листом Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.05.2016 року повідомлено про формування ризикового податкового кредиту. Таким чином, за рахунок проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху товарів (робіт, послуг) від ПП «Патронат», ТОВ «Готель Асторія» безпідставно включено до складу відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 21) декларації з ПДВ за березень 2016 року суму ПДВ 1447535,87 грн., та заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в розмірі 413493,01 грн.

Пояснив, що застосування до позивача штрафу відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, а також підп. 41 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» було правомірним.

З огляду на викладене, рішення контролюючого органу є обґрунтованими, підставними та такими, що слід залишити в силі, а у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, встановив наступне.

ТОВ «Готель Асторія» зареєстроване як юридична особа 19.09.2007 року, , та перебуває на податковому обліку з 20.09.2007 року, діє на підставі Статуту.

Галицькою ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Готель Асторія», податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.04.2016 року за березень 2016 року, про що складено акт №944/40/13-04-12-02/35444206 від 20.05.2016 року (Т.1, а.с.17-20).

Вказаним актом зафіксовано висновок про те, що ТОВ «Готель Асторія» в порушення п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, завищено суму ПДВ, задекларовану до відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2016 року в сумі 963631,00 грн., та завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (р. 21) в розмірі 446089,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 07.06.2016 року, відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 430853,79 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) 215426,89 грн. (Т.1, а.с.14);

податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 07.06.2016 року, відповідно до якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 978865,74 грн. та застосовано штрафні санкції (штраф) в сумі 244716,44 грн. (Т.1, а.с.15).

Крім цього, Галицькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Готель Асторія» з питань, що стали предметом оскарження податкових повідомлень-рішень Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 07.06.2016 року №, від 07.06.2016 року №, за результатами якої складено акт №1792/13-04-12-02/35444206 від 10.08.2016 року.

Вказаним актом зафіксовано, що проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою з питань, що стали предметом оскарження податкових повідомлень-рішень галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 07.06.2016 року №, від 07.06.2016 року №, встановлено порушення ТОВ «Готель Асторія» вимог п. 44.1 ст. 44, ст. 201, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в розмірі 1896494,80 грн., та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в розмірі 413493,01 грн. (Т.1, а.с.22-27).

Відповідно до листа від 11.08.2016 року за вих.№9442/13-04-12-02/42, Галицька ОДПІ повідомила позивача про те, що при складанні акта від 10.08.2016 року допущено механічні помилки, зокрема, п. 4.1 на сторонці 10 «Висновки», слід читати так: проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою з питань, що стали предметом оскарження податкових повідомлень-рішень Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 07.06.2016 року №, від 07.06.2016 року № НОМЕР_1, встановлено порушення ТОВ «Готель Асторія» вимог п. 44.1 ст. 44, ст. 201, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в розмірі 2139449,01 грн., та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в розмірі 413493,01 грн. (Т.1, а.с.28).

Відповідно до рішення про результати розгляду скарги від 16.08.2016 року за №4122/10/13-01-10-01-05 вирішено: залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року №003181202; скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2016 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 30771,54 грн., а в іншій частині без змін; зменшено відємне значення податку на додану вартість за березень 2016 року на 1160583,27 грн.; скаргу ТОВ «Готель Асторія» - без задоволення (Т.1, а.с.29-32).

З врахуванням викладеного, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 29.08.2016 року №, відповідно до якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на суму 2139449,01 грн., та застосовано штрафні санкції (штраф) в сумі 213944,90 грн. (Т.1, а.с.16).

Вважаючи вказані рішення контролюючого органу безпідставними та такими, що слід скасувати, позивач звернувся із позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник щодо правомірності відображення ТОВ «Готель Асторія» показників у податковій декларації з податку на додану вартість, а також достовірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зокрема, за результатами господарських операцій з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» та ПП «Патронат».

Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Підпунктом "а" п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема, дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (п.п."а" п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст. 198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цьогоКодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. «а» п 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Згідно п.201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентом ПП «Патронат», судом встановлено наступне.

Так, у рішенні про результати розгляду скарги від 16.08.2016 року зафіксовано, що згідно з даними автоматизованої системи співставлення АС «Податковий блок» встановлено, що по деклараціях, поданих ПП «Патронат» за січень 2013 року, березень-серпень 2013 року обнулено податковий кредит ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області згідно з актом про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 20.11.2013 року, що дає підстави вважати податковий кредит від ПП «Патронат» ризиковим. Шляхом аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Готель Асторія» сформовано податковий кредит згідно податкових накладних, виданих ПП «Патронат» за січень 2013 року ПДВ 90000,00 грн., за березень 2013 року ПДВ 127075,00 грн., за квітень 2013 року ПДВ 579322,28 грн., травень 2013 року 97500,00 грн., червень 2013 року ПДВ 48294,20 грн., за липень 2013 року ПДВ 8375,67 грн., серпень 2013 року ПДВ 7833,33 грн. Загальна сума податкового кредиту за вказані періоди по ПП «Патронат» становить 958400,48 грн.

Судом встановлено, що між ПП «Патронат» (Підрядник) та ТОВ «Готель Асторія» (Замовник) укладено договір підряду № 10-08/11 від 10.08.2011 року (Т.1, а.с.66-67), відповідно до якого підрядник зобовязується на свій ризик виконати на обєкті нерухомого майна замовника нежитловій будівлі за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 15, загальнобудівельні роботи, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи. Замовник приймає виконані роботи шляхом підписання акту приймання виконаних будівельних робіт та оплачує виконані роботи на умовах даного договору.

Загальна сума договору 200000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 33333,33 грн.), авансовий платіж 25000,00 грн. За три дні до закінчення проміжних робіт на обєкті підрядник повідомляє замовника про дату і час приймання-передачі виконаних робіт, що здійснюється на обєкті в час і день, зазначений в повідомленні підрядника.

Додатковими договорами змінювалась загальна сума договору (Т.1, а.с.68, 69).

В кінцевому результаті, відповідно до додаткового договору від 27.03.2012 року, сторони домовились викласти п. 4.1 Договору в наступній редакції: «Загальна сума договору за попередніми розрахунками становить 8000000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 1333333,33 грн.»; а також п. 2.3.Договору «дата початку робіт 5.09.2011 року, дата завершення робіт та їх приймання замовником - не пізніше 30.06.2012 року з правом дострокового виконання робіт підрядником» (Т.1, а.с.68).

Між ТОВ «Готель Асторія» (Замовник) та ПП «Патронат» (Підрядник) укладено договір підряду №250912 від 26.09.2012 року (Т.1, а.с.33-48), відповідно до якого підрядник зобовязується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати замовнику в установлений договором строк комплекс оздоблювальних робіт обєкта, що передбачає виконання, але не обмежується видами робіт, визначених, зокрема, у підп.2.1.1, 2.1.2.

Роботи на обєкті будівництва включають у себе роботи, перелік яких наведений у Додатку 2 «Обсяги робіт та розподіл Ціни Угоди».

Термін початку виконання робіт дата укладення договору; дата припинення робіт 15.12.2012 року (параграф 12 Договору).

Підрядник отримує в якості оплати за роботу виконані відповідно до умов цієї угоди ціну договору , що становить: без ПДВ 4 333 333,33 грн.; ПДВ 20% 866 666,67 грн.; разом з ПДВ 5 200 000,00 грн. Ціна договору є твердою договірною ціною на увесь час провадження робіт і може переглядатися за згодою сторін тільки у випадках, зазначених в п. 25.4 Договору.

Відповідно до п. 16.1 Договору, роботи підрядника, визначені в цій Угоді, будуть прийняті Замовником після їх виконання шляхом підписання сторонами: Розрахунку вартості виконаних підрядних робіт та суми оплати за розрахунковий місяць та типових форм №КБ-3 і №КБ-2а, згідно з чинним законодавством України та з урахуванням положень договору.

Згідно з додатком № 1 до Договору підряду № 250912 від 20.12.2012 року, викладено в новій редакції параграф № 33 вказаного договору «Юридичні адреси, банківські реквізити і підписи сторін» (Т.1, а.с.48).

Додатком № 2 до договору визначено обсяг та розподіл ціни Угоди.

Додатковою угодою № 2 до вказаного договору від 07.02.2013 року, в звязку з необхідністю виконання додаткових робіт по загально будівельним роботам обєкту, сторони погодили вартість таких робіт та, враховуючи вищевикладене, домовились викласти п.14.1 розділу 14 «Ціна Угоди та порядок платежів» договору у наступній редакції: « 14.1. Підрядник отримує в якості оплати за Роботи, виконані відповідно до умов цієї Угоди, ціну договору, що становить: без ПДВ 4 624 857,61 грн.; крім того ПДВ 924 971,52 грн.; всього з ПДВ 5 549 829,14 грн. Ціна Договору є твердою договірною ціною на увесь час продовження робіт і може переглядатись за згодою сторін (Т.1, а.с.53-54). Вказане мало наслідком узгодження обсягу додаткових робіт та розподілу ціни договору, що мало наслідком укладення додатку № 1, 2 до вказаної додаткової угоди.

На підтвердження реальності господарських операцій за вказаними договорами до матеріалів справи долучено копії податкових накладних (а.с.70-95); платіжних доручень (Т.1, а.с.96-122, Т2, а.с.46-79, а.с.107-108).

Також до матеріалів справи долучено копію актів приймання виконаних будівельних робіт: за договором від 26.09.2012 року: за травень 2013 року № 5; за квітень 2013 року № 4; за лютий 2013 року № 3, за січень 2013 року № 2 (договір №250912 від 26.09.2012 року «Пристосування та реконструкція готелю «Київ» з влаштуванням котельні в обємі горища по вул. Городоцькій,15 в м. Львові, підстава договірна ціна) (Т.1, а.с.123-136);

за договором від 10.08.2011 року: за червень 2013 року № 20; за травень 2012 року № 18; за травень 2013 року № 30; за червень 2013 року № 32; за червень 2013 року № 22; за квітень 2012 року №8; за грудень 2012 року № 25; за травень 2012 року № 10; за жовтень 2012 року № 19; за жовтень 2012 року № 17; за травень 2012 року № 9; за жовтень 2012 року № 15; за жовтень 2012 року №12; за жовтень 2012 № 13; за липень 2013 року № 13; за липень 2013 року №29; за липень 2013 року № 27; за січень 2013 року № 26; за жовтень 2012 року № 14; за травень 2013 року № 11; (договір № 10-08/11 від 10.08.2011 року Пристосування та реконструкція готелю «Київ», з влаштуванням котельні в обємі горища по вул. Городоцькій, 15 в м. Львові); акт виконаних робіт № 21 на монтаж електричної систем розтоплення снігу на ґрунті з використанням власних матеріалів на обєкті, розміщеному за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 15) (Т.1, а.с.123-237).

Відповідно до акта перевірки від 10.08.2016 року зафіксовано, що згідно з перевіркою графіків виконання робіт, найменування робіт, витрат, які здійснював ПП «Патронат» для ТОВ «Готель Асторія» вбачається їх ідентичність та повторюваність.

Згідно центральної бази даних України ПП «Патронат» перебуває на обліку в Сихівському відділенні Галицької ОДПІ, стан платника 0 «платник податків за основним місцем обліку».

Проведеним аналізом податних ПП «Патронат» до контролюючого органу податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) встановлено, що впродовж 2013-2014 року середня чисельність працівників складає лише 16 чоловік. Відповідно до поданого Фінансового звіту субєкта малого підприємсництва за 2013 рік, залишкова балансова вартість основних засобів складає лише 16200,00 грн., однак, відповідно до наданих актів приймання-перевірки виконаних будівельних робіт, вартість матеріалів, виробів та конструкцій становить: за травень 2013 року 392808,77 грн., лютий 2013 року 148675,39 грн., за квітень 2013 року 284316,00 грн., таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ПП «Патронат» не міг фактично здійснювати будівельно-монтажні роботи для ТОВ «Готель Асторія» за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 15, з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, відсутністю необхідних транспортних засобів, недостатньої чисельності трудових ресурсів необхідних для здійснення вказаних робіт.

В той же час, на спростування доводів контролюючого органу, представник позивача надав наступні пояснення.

Так, згідно з договорами, укладеними між підприємством позивача та ПП «Патронат», сторони погодили право ПП «Патронат» залучати субпідрядні компанії для виконання обовязків за договорами підряду.

До матеріалів справи долучено копії листів-відповідей: від 23.03.2012 року директору ПП «Патронат» щодо відсутності заперечень щодо залучення ТОВ «Сіріус-93» та ТОВ «Інстех», як субпідрядних організацій для виконання договірних робіт та постачання додаткового обладнання та товарів; договірні ціни в розмірі 455812,00 грн. та 965500,00 грн. (Т.2, а.с.118); а також від 04.06.2016 року погоджено залучення ТОВ «Комплекс-V» та ТОВ «Променерго», як підрядних організацій для виконання додаткових робіт та постачання додаткового обладнання та товарів, та погоджено договірні ціни в розмірі 619733,94 та 1006254,00 грн. від 04.06.2012 року (Т.2, а.с.119).

У звязку з викладеним, представником позивача долучено до матеріалів справи копії угод з вказаними субпідрядними організаціями та копії первинних документів за результатами виконання вказаних робіт (Т.2, а.с.120-164).

З врахуванням викладеного, суд залишає поза увагою відповідні покликання контролюючого органу щодо неможливості виконання відповідних робіт, оскільки виконання таких здійнювалось із залученням відповідних субпідрядних організацій.

Крім цього, щодо субпідрядника ТОВ «Комплекс-V» представник пояснив, що згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 04.11.2014 року у справі № 914/1809/14 за позовом ТОВ «Комплекс-V» до ПП «Патронат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Готель Асторія», про стягнення 93987,28 грн., позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача 93042,69 грн. боргу (Т.2, а.с.207-208), а згідно з рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2014 року у справі № 913/1808/14 за позовом ТОВ «Комплекс-V» до ПП «Патронат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Готель Асторія», про стягнення 100616,92 грн., позов задоволено повністю (Т.2, а.с.209-212).

Оскільки в межах господарського судочинства досліджувались господарські відповідні відносини ПП „Патронат та субпідрядника на виконання робіт для ТОВ „Готель Асторія, відповідні обставини щодо таких встановлено, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 72 КАС України, вважає доводи відповідача необгрунтованими.

Також актом перевірки зафіксовано, що щодо ПП Патронат проведено позапланову документальну перевірку, за результатами якоїх складено акт від 19.11.2013 року № 434/22-40/23967667 «Про результати позапланової документальної перевірки ПП «Патронат» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року на загальну суму 2431621,00 грн. Зокрема, листом Галицької ОДПІ від 30.05.2016 року № 1636/21-06 повідомлено про формування ризикового податкового кредиту ПП «Патронат» за період 2013 року.

З урахуванням зазначеного, перевіркою встановлено непідтвердження факту надання ПП «Патронат» послуг на адресу ТОВ «Готель Асторія», таким чином, в первинних документах, виписаних ПП «Патронат» для ТОВ «Готель Асторія», зазначені операції, які фактично не відбувалися. У звязку з чим первинні документи не мають сили первинних, а отже ТОВ «Готель Асторія» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі вказаних первинних документів.

Отже, за рахунок проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху товарів (робіт, послуг) від ПП «Патронат», ТОВ «Готель Асторія» безпідставно включено до складу відємного значення, що зараховується до складу податкового крудиту наступного податкового періоду (р. 21) декларації з ПДВ за березень 2016 року на суму ПДВ 1447535,87 грн. та заявлено до бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника в розмірі 413493,01 грн.

Суд зважає на вказані покликання контролюючого органу, в той же час зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаними контрагентами, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Слід зазначити, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від його господарських та виробничих можливостей.

При укладенні господарських договорів між позивачем та відповідним підрядником, вказаний контрагент був зареєстрованим як юридична особа належним чином та перебував на податковому обліку в органах ДПІ.

Суд звертає особливу увагу відповідача на те, що згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 року у справі № 914/1949/16 за позовом ПП «Патронат» до ТОВ «Готель Асторія» про стягнення 5593069,48 грн., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Готель Асторія» на користь ПП «Патронат» суму в розмірі 426715,85 грн. (Т.1, а.с.238-244, Т2, а.с.86-92).

В межах вказаної господарської справи Господарським судом Львівської області надавалась оцінка вищевказаним господарським договорам між позивачем та ПП Патронат щодо розрахунків за відповідними договорами, та щодо яких контролюючим органом стверджується про їх нереальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З врахуванням викладеного, обставини, встановлені у вказаному рішенні Гоподарського суду Львівської області, додатково підтверджують реальність господарських операцій за договорами, укладеними між позивачем та відповідним контрагентом.

Щодо долученої до матеріалів справи ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів від 15.04.2013 року в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 19.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України ПП «Патронат» (Т.2, а.с.249-251), суд зазначає, що контролюючим органом не надано жодних доказів про прийняття судом рішення за результатами розгляду кримінального провадження №0000130, в межах якого проведено документальну перевірку ПП Патронат.

Оскільки відомості щодо наявності обвинувального вироку, що набрав законної сили, або винесеного рішення - постанови чи ухвали про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами за результатами розгляду кримінального провадження №0000130 відсутні, покликання контролюючого органу на вказану ухвалу є безпідставними.

Аналогічно суд зазначає, що інформація, викладена у листі Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 30.05.2016 року, не є доказом формування ризикового кредиту ПП Патронат та не може бути покладеною в основу висновків щодо добросовісності чи недобросовісності вказаного платника податків.

Крім цього, згідно з рішенням від 16.08.2016 року зафіксовано, що згідно даних автоматизованої системи співставлення АС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» перебуває на обліку у Новокаховській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, стан платника 4, порушено провадження у справі про банкрутство. 30.07.2015 року Господарським судом Херсонської області порушено справу про банкрутство згідно судового рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи № 923/1151/15 від 24.07.2015 року, що дає підстави вважати податковий кредит від вказаного контрагента ризиковим. Шляхом аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «Готель Асторія» сформовано податковий кредит згідно податкових накладних, виписаних по ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод», за січень 2013 року ПДВ 149177,57 грн., за грудень 2012 року ПДВ 220000,00 грн., за жовтень 2012- ПДВ 63114,70 грн., за вересень 2012 року ПДВ 1666,00 грн. Загальна сума податкового кредиту за вказані періоди по ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод» становить 433958,27 грн. Крім цього, вказаний контрагент згідно ЄРПН реалізовано позивачу в жовтні2012 року та січні, грудні 2013 року меблі (столи, панелі плоскі, ліжка), в той час як основним видом діяльності визначено виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів. Проведеним камеральним аналізом податкової звітності з ПДВ за період березень 2016 року встановлено, що сума бюджетного відшкодування в розмірі 430853,78 грн. формувалась за рахунок ризикового податкового кредиту по періодах та контрагентах вказаних вище, що мало наслідком завищення ПДВ, задеклароване до відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2016 року в сумі 430853,78 грн. та завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в розмірі 978865,74 грн.

Крім цього, в акті перевірки від 10.08.2016 року зафіксовано, що 13.02.2015 року ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод» укладено договори про відступлення права вимоги. Згідно з поданим додатком № 2 (Довідка про суму відємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) до декларації з ПДВ за березень 2016 року ТОВ «Готель Асторія» задекларовано суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) по ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод» в сумі 750751,84 грн., в т.ч. оплачено 1784,00 грн. по періодах виникнення відємного значення: вересень 2012 року 332863,57 грн., січень 2013 року 208088,00 грн., лютий 2013 року 150961,57 грн. (в т.ч. оплачено 1784,00 грн.), лютий 2014 року 58838,70 грн.

З врахуванням приписів ст. 256, 261 ЦК України, за зобовязаннями по поставлених товарах/послугах відлік терміну позовної давності слід розпочинати з дати, яка визначена умовами договору як кінцева дата оплати таких товарів/послуг. Товари /послуги, які отримані платником податку та не оплачені протягом терміну позовної давності, вважаються безоплатно отриманими, так як відсутній факт їх придбання (оплати).

Оскільки п. 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що платник податку має право включити до складу податкового кредиту суму податку, яка нарахована (сплачена) ним у звязку з придбанням товарів/послуг, то після закінчення терміну позовної давності щодо оплати товарів/послуг відносно суми податку на додану вартість, яка входила складу вартості таких товарів/послуг, платник податку втрачає право на податковий кредит.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Готель Асторія» (Покупець) та ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод (Постачальник) укладено договір поставки № 25 від 26.01.2012 року (Т.2, а.с.1-2), відповідно до п.1.1 договору постачальник зобовязується в порядку і терміни, встановлені договором, поставити та передати у власність покупцеві товар, у певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а останній зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених у договорі. Асортимент товару, що поставляється, терміни і умови його постачання, ціни за якими він поставляється, обумовлюється сторонами в договорі та відповідних специфікаціях, додатках до договору, які є невідємною його частиною.

Відповідно до п. 2 договору, ціна на товар погоджуються сторонами у заявці покупця чи відповідних додатках та специфікаціях цього договору. Загальна вартість договору складається із загальної вартості товару, що поставляється за договором, згідно специфікації, яка є його невідємною частиною.

Постачальник зобовязується здійснити чи організувати закупку та поставку товару, найменування, кількість, якість та строки поставки якого визначаються у заявці покупця чи відповідних додатках та специфікаціях до цього договору. Датою поставки є дата зазначена у актах прийому-передачі товару. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару та підписання акту прийому-передачі товару (п. 6.1-3.3 Договору).

На підтвердження реальності операції за договором до матеріалів справи долучено копії видаткових та податкових накладних (т.2, а.с.3-8).

21.02.2012 року між ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» (продавець) та ТОВ «Готель Асторія» (Покупець) укладено договір поставки № 21/02 (Т.2, а.с.9-10,11), відповідно до якого продавець зобовязується поставити та передавати у власність покупця покриття для підлоги EGE в асортименті, мяку підкладку EGE для підлоги, клей для килимового покриття, грунтовка та армуюча стрічка (далі - товар) в строк, визначений цим договором, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, ціна за одиницю товару визначаються в Додатку №1 до Договору, що є невідємною частиною договору. Продавець зобовязується поставити товар у термін 60 календарних днів при виконанні умов, визначених у договорі (п. 1 Договору).

Попередня сума договору складає 1445065,39 грн., в т.ч. ПДВ 240844,23 грн. остаточна сума договору визначається виходячи із обємів фактично поставленого товару з урахуванням розцінок на товар, які зазначені у Специфікаціях.

Доставка товару відбувається за рахунок та силами продавця за адресою: м. Львів, вул. Городецька, 15, готель Асторія. Приймання-передача товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до Інструкції про порядок прийомки продукції по кількості та якості. Підтвердженням факту поставки є належним чином оформлена та підписана уповноваженими представниками сторін видаткова накладна. Покупець має надати довіреність на отримання товару.

На підтвердження реальності операцій за договором до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № 29від 28.09.2012 року та копії податкових накладних № 194 від 28.09.2012 року та № 146 від 30.01.2013 року (Т.2, а.с.12-14, 45).

Згідно з договором поставки товару №58-12 від 29.09.2012 року (Т.2, а.с.15-16, 17) продавець ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» зобовязується поставити та передати у власність товар, в строк, визначений цим договором, а покупець ТОВ «Готель Асторія», зобовязується прийняти та оплатити товар. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, ціна за одиницю товару визначаються в специфікаціях до договору, що є невідємною його частиною. Остаточна сума договору визначається виходячи із обємів фактично поставленого товару, з урахуванням розцінок на товар, які зазначені у специфікаціях. Доставка товару відбувається за рахунок та силами продавця за адресою м. Львів, вул. Городецька, 15, готель «Асторія». Приймання за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до Інструкцій про порядку прийомки продукції по кількості та якості. Підтвердженням факту поставки є належним чином оформлена та підписана уповноваженими представниками Сторін видаткова накладна. Покупець має надати довіреність на отримання товару.

Так, до матеріалів справи на виконання договору долучено копію видаткової накладної №908 від 19.12.2012 року, №825 від 31.10.2012 року, податкової накладної № 74 від 19.12.2012 року (Т.2, а.с.17-19).

Представником позивача до матеріалів справи долучено копії договорів про відступлення права вимоги, укладених 13.02.2017 року між первісним кредитором ТОВ «Новокаховський Електромашинобудівний завод» та новим кредитором ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант»:

- № 1302/15.2 від 13.02.2015 року (Т.3, а.с.66-68), відповідно до якого з метою погашення заборгованості ТОВ «Готель Асторія» за договором №58-12 від 27.09.2012 року, укладеного первісним кредитором, останнє передає, а новий кредитор приймає на себе у порядку та на умовах за даним договором, право вимоги за зобовязаннями боржника, які складають 1320000,00 грн. За даним договором до нового кредитора переходить також право стягнення з боржника сум та компенсації за зобовязаннями боржниками згідно чинного законодавства. За даною угодою новий кредитор набуває право вимагати виконання зобовязань боржника, які на момент укладення даного договору становлять 1320000,00 грн. За даною угодою кредитор набуває права на всі суми та компенсації, які він може отримати від боржника;

- №1302/15.3 від 13.02.2015 року (Т.3, а.с.69-71), відповідно до якого з метою погашення заборгованості ТОВ «Готель Асторія» за договором №21/02 від 21.02.2012 року, укладеного первісним кредитором, останнє передає, а новий кредитор приймає на себе у порядку та на умовах за даним договором, право вимоги за зобовязаннями боржника, які складають 895065,39 грн. За даним договором до нового кредитора переходить також право стягнення з боржника сум та компенсації за зобовязаннями боржниками згідно чинного законодавства. За даною угодою новий кредитор набуває право вимагати виконання зобовязань боржника, які на момент укладення даного договору становлять 895065,39 грн. За даною угодою кредитор набуває права на всі суми та компенсації, які він може отримати від боржника;

- №1302/15.4 від 13.02.2015 року (Т.3, а.с.72-74), відповідно до якого з метою погашення заборгованості ТОВ «Готель Асторія» за договором №25 від 26.01.2012 року, укладеного первісним кредитором, останнє передає, а новий кредитор приймає на себе у порядку та на умовах за даним договором, право вимоги за зобовязаннями боржника, які складають 2728901,81 грн. За даним договором до нового кредитора переходить також право стягнення з боржника сум та компенсації за зобовязаннями боржниками згідно чинного законодавства. За даною угодою новий кредитор набуває право вимагати виконання зобовязань боржника, які на момент укладення даного договору становлять 2728901,81 грн. За даною угодою кредитор набуває права на всі суми та компенсації, які він може отримати від боржника.

Судом встановлено, що у звязку з вищевикладеним, до договорів поставки з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» сторонами укладено додаткові угоди:

№ 1 від 17.05.2016 року до договору поставки товару № 25від 26.01.2016 року, відповідно до якого ПАТ «Публічний недиверсифікаційний венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОРДАНТ» - продавець, від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами № 2-КІФ від 19.08.2013 року, діє ТОВ «Компанія з управління активами «Домініон-капітал», що відповідно до укладеного договору про відступлення права вимоги № 1302/15.4 від 13.02.2015 року з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», набуває всіх прав та обовязків продавця за договором поставки товари № 25 від 26.01.2012 року, з одного боку та ТОВ «Готель Асторія» погодились, що оплата за цим договором покупцем проводиметься протягом 5 календарних років, починаючи з 01.01.2027 року, які повинні бути перераховані на розрахунковий рахунок продавця, реквізити якого продавець надасть покупцю завчасно до дати початку повернення коштів (Т.2. а.с.20);

№ 1 від 17.05.2016 року до договору поставки товару №21/02 від 21.02.2012 року з аналогічними істотними умовами, як попередній (Т.2, а.с.21);

№ 1 від 17.05.2016 року до договору поставки товару № 58-12 від 29.12.2012 року з аналогічними істотними умовами як вищевказані (Т.2, а.с.22).

Суд, дослідивши видаткові накладні до договору поставки товару № 25 від 26.01.2012 року на загальну суму поставки товару2728901,81 грн., вважає, що переуступка була оформлена коректно на ту ж суму.

Щодо підтвердження наявності в ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» товару, який в подальшому переданий/проданий ТОВ «Готель Асторія» за договорами поставки товару від 26.01.2012 року, від 21.02.2012 року та від 29.09.2012 року, представником позивача до матеріалів справи долучено копії видаткових накладних № 1121 від 31.08.2012 року; № 1119 від 31.08.2012 року; № 473 від 05.12.2012 року; № РН-000029 від 26.11.2013 року; № 1319 від 31.10.2012 року; № РН-0000001 від 01.10.2012 року, а також копії митних декларацій (Т.2, а.с.213-220, Т.3, а.с.75-85).

Також представник ТОВ «Готель Асторія» пояснив, що частина ТМЦ придбаних у вказаного контрагента, була введена в експлуатацію як основні засоби та обліковується на рахунках 103 та 106 згідно з переліком, інша частина була передана в монтаж при виконанні робіт по ремонту та реконструкції приміщення готелю (Т.2, а.с.105-106). Так, на підтвердження вказаного до матеріалів справи долучено оборотно-сальдові відомості по рахунку 103, а також по рахунку106 (Т.2, а.с.165-200), а також фотокопії готових виконаних робіт (Т.2. а,с.201-204).

Щодо пебування вказаного підприємства у стані припинення, судом згідно з відомостями детальної інформації про юридичну оособу, що додатково підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» зареєстровне як юридична особа 06.12.2004 року, дані про перебування юридичної особи в процесі припинення внесено 27.04.2017 року за судовим рішенням про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури № 923/1151/15 від 09.03.2017 року (Т.2, а.с.225-227).

Як зазначив представник позивача, станом на момент укладення договорів між позивачем та вказаним контрагентом, ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» було належним чином зареєстроване як юридична особа та вело свою підприємсницьку діяльність.

Відповідачем вказане жодним чином не спростовано.

Слід також зазначити, що відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2017 року, судом витребувано від ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» інформацію про те, чи укладались договори поставки ТОВ Готель Асторія з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» за період 2012-2013 рік щодо продажу меблів з наданням підтверджуючих документів.

Так, 27.07.2017 року на виконання вказаної ухвали ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» надало інформацію, що такі договори уладались.

ТОВ Готель Асторія звернулось до вказаного контрагента, оскільки у нього була можливість отримати необхідний товар та передати його позивачу, для чого частина товару була придбана в декількох українських контрагентів, а решта придбана та ввезена з-за кордону, та поставка забезпечувалась ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод».

28.09.2012 року ТОВ Готель Асторія за договором поставки №21/02 від 21.02.2012 року здійснила часткову оплату в розмірі 550 000,00 грн., тим самим зменшивши заборгоність до 895065,39 грн.

В середині 2013 року між керівниками позивача та контрагента була досягнута усна домовленість про відтермінування оплати заборгованості, оскільки у ТОВ Готель Асторія були відсутні кошти на оплату товару.

13.02.2015 року між ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» та ПАТ Сордант була досягнута згода щодо викупу/переходу зобовязань ТОВ Готель Асторія за відповідними договорами поставки до нового кредитора ПАТ Публічний недиверсифікаційний венчурний корпоративний інвестиційний фонд Сордант та укладені відповідні договори (Т.3, а.с.36-37).

Щодо розбіжностей в даті між договором поставки від 29.09.2012 року № 58-12 та графою в податковій накладній № 74 від 19.09.2012 року ОСОБА_1 цивільно-правового договору, де зазначено - Договір поставки 27.09.2012 року №58-12, представник позивача повідомив, що вказана розбіжність є механічною опечаткою. Щодо податкової накладної №195 від 28.09.2012 року на суму ПДВ 16666,67 грн. повідомлено, що відповідно до поданого розрахунку коригування сум ПДВ за звітний період липень 2014 року вказану суму відкореговано в сторону її зменшення.

Щодо вказаного слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки (неточності) у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Оскільки контролюючим органом не надано доказів про те, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом, покликання на нереальність господарських операцій позивача з відповідним контрагентом є необгрунтованими та безпідставними.

Крім того, представник позивача обгрунтовано зазначив, що документальною позаплановою виїзною перевіркою позивача з питань достовірності повноти нарахування та сплати податку на прибуток за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року та податку на додану вартість за період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 року, вказаних порушень не виявлено, що підтверджується довідкою № 781/22-01/35444206 від 02.07.2014 року.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Так, у разі, якщо дії платника податків свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних.

Таким чином, право платника на формування податкового кредиту залежить від дотримання ним наступних вимог, а саме реальне придбання товарів, робіт (послуг) з господарською метою та наявність податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України. При цьому наведені вимоги законодавства передбачають не лише наявність усіх обов'язкових реквізитів, але й достовірність відомостей, що містяться у них.

На правильність наведеного вказує і правовий висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 27 березня 2012 року в справі №21-737во10 про те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 11 КАС України закріплено суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З врахуванням вищевикладеного, у співставленні з позовними вимогами, суд вважає належним способом захисту прав та інтересів позивача визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відовідача задовльнити повністю заявку позивача щодо отримання бюджетного відшкодування за березень 2016 року, суд зазначає наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 Податкового кодексу України, пунктом 200.1 якої встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.4 цієї норми визначає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто, зазначена норма надає право виключно платнику податків самостійно визначитись з направленням сум податку на додану вартість при його від'ємному значенні.

Згідно п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться відповідні дані.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Згідно п. 56 підрозділу 2 розділу XX цього Закону, до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком.

Пунктом 3 Порядку визначено, що формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Відповідно до п. 4 Порядку, орган ДФС вносить до Реєстру відповідні дані, визначені у цьому ж пункті.

Таким чином, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (станом на момент виникнення спірних правовідносин) та Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, в розумінні зазначених норм чинного законодавства, покладене на органи державної фіскальної служби, тобто, є дискреційними функціями такого органу, що мають можливість надати повне або часткове визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Оскільки нормами прямої дії Закону на відповідача покладений обовязок формування Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, у суду немає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, позивачем доведено належними та допустимими доказами протиправність податкових повідомлень-рішень, а отже такі слід скасувати та задовольнити адміністративний позов в цій частині, позаяк, у задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання відповідача задовольнити заявку про бюджетне відшкодування ПДВ за червень 2016 року належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити частково..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_2 від 07.06.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 07.06.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_3 від 29.08.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю Готель Асторія () за рахунок бюджетних асигнувань Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області () судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 36 954 (тридцять шість тисяч девятсот пятдесят чотири) грн. 53 коп.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2017 року.

Суддя Гулкевич І.З.