Справа № 459/1487/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10564/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 вересня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи без самостійних вимог Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017р. ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання в 15-денний строк подати на розгляд Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги позивачу, поданими останнім для призначення такої згідно п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.
Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 вересня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.
Із цією ухвалою судді першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така ухвала є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суд з даним позовом, оскільки про порушене право дізнався лише 03.05.2017р. з отриманого лист Міністерства оборони України від 25.04.2017р. за №248/3/6/1448, яким повідомлено, що документи для призначення грошової допомоги до останнього не надходили.
Стосовно листа відповідача від 24.05.2016р., то такого останній не отримував від відповідача.
Зважаючи на наведену третьою особою інформацією в червні місяці було подано позов до суду.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Суддя першої інстанції дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки позивач, звернувшись із розглядуваним позовом, пропустив визначений ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду та не надав належних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.
Суд апеляційної інстанції з такими висновками судді першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
З системного аналізу правових норм, вбачається, що суд приймає ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивачем не дотримано визначеного ст. 99 КАС України строку звернення до адміністративного суду та судом не знайдено підстав для визнання причин пропуску встановленого строку поважними.
Суддею першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що листом Львівського обласного військового комісаріату від 24.05.2016 року №5254 ОСОБА_2 відмовлено у поданні висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а до суду з адміністративним позовом позивач звернувся 01.06.2017.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції покликався саме на зазначений лист відповідача як на доказ того, що позивачем такий був отриманий.
Разом з тим, даний висновок суду першої інстанції жодними доказами не підтверджений, а сторона позивача заперечує дану обставину.
Враховуючи те, що суддею першої інстанції не встановлено, коли позивач отримав саме лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.05.2016 року №5254 про відмову у поданні висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, а також той факт, що він міг дізнатися про порушення свого права з інших джерел і в який спосіб, то суд апеляційної інстанції в межах своїх повноважень вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно із висновками, викладеними у п.п. 23, 25 Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пропіна проти України», суд зобов`язаний надавати відповідь на кожне з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.
У Рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Залишаючи позов без розгляду, суддею першої інстанції фактично не з`ясовано, коли позивач отримав наведений лист відповідача, чи дізнався про такий і в який час.
За наслідками з`ясування цих обставин, з врахуванням того, що початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суддя повинен прийняти обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, внаслідок чого суддя дійшов передчасного висновку, щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Червоноградського міського суду Львівської області від 25 вересня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №459/1487/17 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. П. Сапіга
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко

Повний текс виготовлено 16.11.2017.