Справа № 683/977/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/977/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук Л.А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання рішення протиправним, визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати до його трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 14.02.1990 року по 10.02.2000 року в КСП ім. Крупської, з 10.02.2000 року по 01.02.2008 року в СГК "Мартинівка" та період його навчання в Новоселицькому СПТУ з 01.09.1978 року по 20.07.1981 року;

- зобов'язати Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з дня його звернення до Пенсійного фонду України.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі: визнано протиправною відмову Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах; визнано за ОСОБА_2 право на пільгову пенсію за віком відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язано Старокостянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити йому таку пенсію, починаючи з 12 грудня 2016 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, позивач після досягнення ним 55 річного віку звернувся до Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 28.02.2017 року № 2984/02 пенсійний орган повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зокрема, відповідачем роз'яснено позивачу, що до його пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року в КСП ім. Крупської та з 01.01.1995 року по 31.12.2004 року в СГК "Мартинівський", оскільки останні не підтверджені первинними документами. До того ж, пенсійний орган звернув увагу на відсутність уточнюючої довідки, що підтверджує пільговий характер виконуваної позивачем роботи.

Не погодившись з отриманою відмовою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт роботи позивача трактористом у періоди з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року в КСП ім. Крупської та з 01.01.1995 року по 31.12.2004 року в СГК "Мартинівський" підтверджується записами у його трудовій книжці, що є достатнім для їх зарахування до пільгового стажу. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що навчання позивача у період з 01.09.1978 року по 20.07.1981 року у Новоселицькому середньому професійно-технічному училищі за професією тракторист-машиніст широкого профілю також підлягає зарахуванню до його пільгового стажу на підставі положень ст.38 Закону України "Про професійно-технічну освіту".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII гарантовано всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Зокрема, вказаний нормативний акт спрямований на повне врахування суспільно корисної праці як джерела зростання добробуту народу і кожної людини та встановлення єдності умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Вичерпний перелік обставин, за яких особи мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зокрема, пунктом "в" вказаної статті передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Як було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи, позивач на підтвердження пільгового стажу роботи надав належним чином оформлену трудову книжку колгоспника серії УКР № 2380265 (а.с. 7-8), що містить належно оформлені записи щодо виконуваної ним роботи та періодів її виконання.

Зокрема, записами вказаної трудової книжки позивача підтверджується факт його перебування на посаді тракториста у період з 14.02.1990 року по 10.02.2000 року в КСП імені Крупської с. Мартинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області та у період з 10.02.2000 року по 31.12.2007 року в СГК «Мартинівський» с. Мартинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

До того ж, судова колегія звертає увагу на те, що при дослідженні вищевказаних записів в трудовій книжці позивача за спірні періоди роботи, судом апеляційної інстанції встановлено, що графи щодо відомостей про роботу, кількість відроблених людино-днів на рік, встановлений мінімум трудоднів, зарахування їх в стаж роботи, відомості про нараховану зарплату, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року N162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року N 58.

Вищезазначені записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та не визнавались в судовому порядку недійсними.

Окрім того, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності застосування до даних правовідносин положень ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», оскільки перерви між отриманням позивачем диплома Новоселицького середнього професійно-технічного училища за кваліфікацію тракторист-машиніст і початком його роботи на посаді тракториста взагалі не існує, що є підставою для зарахування періоду його навчання з 01.09.1978 року по 20.07.1981 рік до пільгового стажу. Дана обставина підтверджується трудовою книжкою позивача та дипломом серії В №653025, виданим Новоселицьким СПТУ-11 21.08.1981 року.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що на підставі доказів, наданих позивачем, судом першої інстанції вірно встановлено те, що він на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах мав достатньо загального та спеціального стажу, що дає право на останню.

В свою чергу, відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який би спростував твердження позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанов-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4