Справа № 803/709/17
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

10 листопада 2017 рокуСправа № 803/709/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 про звільнення нерухомого майна з-під арешту, зняття заборони відчуження об'єктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (далі - ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ") звернулось з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області (далі Перший відділ ДВС міста ОСОБА_2), ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області (далі - ГТУЮ у Волинській області), Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області (далі Ковельський МВ ДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 про звільнення нерухомого майна з-під арешту, зняття заборони відчуження об'єкта нерухомого майна, а саме - приміщення 1-1 по № 1-98, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 червня 2017 року позивачу стало відомо що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору від 25 вересня 2007 року (приміщення 1-1 по № 1-98, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1) накладено арешти:

1) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження № б/н від 16 березня 2011 року;

2) постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Волинській області про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 20 жовтня 2011 року;

3) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження № 28764513 від 22 листопада 2011 року;

4) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32268127 від 23 квітня 2012 року;

5) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32870571 від 05 червня 2012 року;

6) постановою відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Волинській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44841447 від 25 вересня 2014 року;

7) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 23 лютого 2011 року;

8) постановою першого відділу ДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № б/н від 22 липня 2009 року;

9) постановою ВДВС Ковельського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 30215592 від 06 грудня 2011 року.

Позивач вказав, що в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про іпотеку" державний виконавець, накладаючи арешт на нерухоме майно, не пересвідчився в існуванні заборони відчуження нерухомого майна та не повідомив позивача, як заставодержателя, про накладення такого арешту на предмет іпотеки. У звязку із обтяженням вказаного нерухомого майна, позивач протиправно позбавлений можливості задовільнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, як це визначено частиною шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку", щодо виконанням боржником ОСОБА_5 основного зобовязання за кредитним договором № 0 від 25 вересня 2007 року.

Керуючись наведеним, позивач просить скасувати постанови про обтяження нерухомого майна, а саме приміщення 1-1 по № 1-98, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1.

Відповідач ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Волинській області позовних вимог не визнав, в клопотанні № 09-8/2381 від 07 липня 2017 року просив закрити провадження в адміністративній справі у звязку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (т. 1, а.с. 84-86).

Відповідач ОСОБА_7 міськрайонний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області представника в судове засідання не направив, в заяві від 09 листопада 2017 року № 41149-03-6-23/19 просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (т. 2, а.с. 57).

Представник першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (т. 2, а.с. 52).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, проти закриття провадження в адміністративній справі заперечив.

Представник ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області в судовому засіданні клопотання про закриття провадження підтримав з підстав, вказаних у ньому.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судове засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду справи, при цьому, вказана третя особа належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи: повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, не була вручена з незалежних від суду причин (т. 2, а.с. 55), а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області та закриття провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 вересня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (банк) та ОСОБА_5 (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти в сумі 378 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 1 908 900 грн, а позичальник зобов'язується прийняти та належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку і на умовах, зазначених у договорі (т. 1, а.с. 12-18).

Крім того, 25 вересня 2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: приміщення 1-1 по № 1-98, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1, загальною площею 2 391,8 кв. м. Іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотеко держателя, які виникають з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року (т. 1, а.с. 19-24).

На підставі договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року та договору про відступлення права вимоги від 12 грудня 2011 року, укладених між ПАТ "УкрСиббанк" та ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", ПАТ "УкрСиббанк" передало, а ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" прийняло право вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки згідно із додатками, в тому числі за вказаними вище договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року та договором іпотеки від 25 вересня 2007 року (т. 1, а.с. 25-30, 31-33).

Згідно з відомостями з Державного реєстру іпотек, на підставі додаткового договору про внесення змін до договору іпотеки від 25 вересня 2007 року, 08 травня 2009 року було зареєстровано обтяження на нежитлове приміщення № 1-3 по 1-8, з № 1-10 по 1-13, з № 1-30 по 1-68, загальною площею 1 655,8 кв.м. /літер О-4/, за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1, іпотекодавець ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 39).

Судом також встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2010 року в цивільній справі № 2-8422/2010 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» борг за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року в сумі 2 447 561 грн 58 коп. (т. 2, а.с. 56). На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист від 02 листопада 2010 року № 8422/2010, на підставі якого Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції було відкрито виконавчі провадження (т. 2, а.с. 60).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2014 року заяву ТзОВ "КЕЙ КОЛЕКТ" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено: замінено стягувача ПАТ "УкрСиббанк" на ТзОВ "КЕЙ КОЛЕКТ" у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення суду від 02 листопада 2010 року про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 25 вересня 2007 року в розмірі 2 447 561 грн 58 коп., а також по 850 гривень судового збору та 60 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи з кожного відповідача на підставі виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області (т. 2, а.с. 57). Вказане рішення суду набрало законної сили 09 грудня 2014 року.

Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 липня 2015 року, заяву ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено; замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 25 вересня 2007 року в розмірі 2 447 561 грн 58 коп., а також 850 грн. судового збору та 60 грн витрат на ІТЗ розгляду справи з кожного на підставі виконавчого листа № 2-8422/10, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, а саме стягувача публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ".

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як передбачено частиною першою статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), частинами першою, другою статті 74 якого передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, сторонами, іншими учасниками та особами.

Суд також звертає увагу, що до набрання 05 жовтня 2016 року чинності Законом № 1404-VIII діяла редакція частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 606-XIV), згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Порівняльний аналіз частин першої, другої статті 74 Закону №1404-VIII та частини четвертої статті 82 Закону № 606-XIV дає підстави суду дійти висновку про те, що з набранням чинності Законом №1404-VIII (тобто, з 05 жовтня 2016 року) рішення виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у цивільній справі (за винятком постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору) можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до того суду, який видав виконавчий документ, за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує постанови органів ДВС, якими накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (приміщення 1-1 по № 1-98, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1), яке є предметом іпотеки за договором від 25 вересня 2007 року (т. 1, а.с. 19) та яким було забезпечено вимоги іпотекодержателя (АКІБ "УкрСиббанк"), що виникли на підставі договору споживчого кредиту № 0 від 25 вересня 2007 року, укладеного банком із ОСОБА_4.

При цьому, як встановлено судом, обтяження накладені в ході примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області (виконавчий лист від 02 листопада 2010 року № 8422/2010, на підставі якого Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції було відкрито виконавчі провадження).

За приписами частини першої статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо дій посадових осіб органів ДВС з винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а виконавчі провадження відкрито з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-8422/2010, тому така справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 07 червня 2016 року (справа № 21-5470а15).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного, провадження у цій справі належить закрити, при цьому, позивачу необхідно роз'яснити, що він вправі звернутися із скаргою на вказані постанови до Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку цивільного судочинства.

Крім того, позивачу необхідно також роз'яснити, що згідно із частиною третьою статті 157 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись статтями 2, 4, пунктом 1 частини першої статті 157, частинами третьою, сьомою статті 160, статтею 165 Кодексу адміністративного судочинства України, частинами першою, другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 про звільнення нерухомого майна з-під арешту, зняття заборони відчуження об'єктів нерухомого майна закрити.

Роз'яснити позивачеві, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, та що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.М. Димарчук