Справа № 816/716/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/716/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

представника позивача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2017 року ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (надалі по тексту - відповідач 1, Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - відповідач 2, Фонд), відповідно до якої просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності правочинів (транзакцій) (Наказ тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський №42/1 від 01 червня 2016 року "Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними) в частині застосування таких наслідків до правочинів з перерахування коштів в сумі 160590,16 грн на рахунок НОМЕР_2, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський" на ім'я ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), яке міститься в листі вих. № ЗГ1/13392 та листі вих. №ЗГ1/ 13393 від 30 січня 2017 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із сумою, що підлягає відшкодуванню в розмірі 160590,16 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що його безпідставно не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач 1 надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, вказуючи на те, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою проведено перевірку правочинів ПАТ «Банк Михайлівський» на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, і за результатами проведеної перевірки Уповноваженою особою Фонду наказом від 01.06.2016 № 42/1 затверджено висновки, викладені в акті № 3 від 01.06.2016. У ході перевірки виявлено, що 19.05.2016 банк уклав із ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" договір відступлення прав вимоги №2 та того ж дня провів кредитні операції на суму 180 966 027,90 грн, чим порушив обмеження, встановлені постановою Правління НБУ від 22.12.2015 № 917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» зі змінами, внесеними Постановою № 295. Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, Відповідач 1 звертав увагу на те, що укладений договір між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" є двостороннім, без участі банку як повіреного, а кошти, що вносилися / отримувалися за таким договором по своїй природі не є вкладом згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відтак гарантії Закону № 4452-VI на ситуацію із позивачем не поширюються /а.с. 65 - 67/.

Відповідач 2 також надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у переданому Уповноваженою особою Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, інформація про позивача була відсутня, у зв'язку з чим Фонд не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню даних позивача до Загального реєстру та виплаті відшкодування. Вимоги позивача про зобов'язання включити позивача до Загального реєстру, за твердженням Відповідача 2, є передчасними, оскільки у разі надходження додаткової інформації Фонд автоматично включить позивача до Загального реєстру /а.с. 43 - 48/. Також у письмових запереченнях відповідач 2 просив розглянути справу без участі його представника.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини.

14.04.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-068-000000565, за змістом якого Банк за ініціативою Клієнта (ОСОБА_2.) відкриває на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_3 у гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього договору та розпоряджень Клієнта /а.с. 8/.

Того ж дня 14.04.2016 між ОСОБА_2 (сторона-1) та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" (сторона -2) укладено договір "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-068-000221668, за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні -2 грошові кошти у розмірі 160000 грн, а сторона-2 зобов'язується повернути стороні - 1 кошти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_4 в ПАТ "Банк Михайлівській" та виплатити проценти у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_5 в ПАТ "Банк Михайлівській" /а.с. 10 - 11/.

14.04.2016 позивачем внесено готівку в сумі 160000 грн на поточний рахунок НОМЕР_3 в ПАТ «Банк Михайлівський», про що свідчить платіжне доручення від 14.04.2016 № 3350011 /а.с. 9/, а також перераховано цю суму в безготівковій формі із вказаного поточного рахунку на рахунок ТОВ " Кредитно-інвестиційний центр" відповідно до умов договору № 980-068-000221668, що підтверджується платіжним дорученням від 14.04.2016 № 3350147 /а.с. 12/.

19.05.2016 на рахунки позивача банком зараховано суми коштів, які надійшли від ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр": на рахунок НОМЕР_3 - 160000 грн (призначення платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-068-000221668 від 14.04.2016), а на рахунок № НОМЕР_5 - 590,15 грн (призначення платежу «Оплата процентів по договору № 980-068-000221668 від 14.04.2016»), про що свідчать виписки по особовим рахункам ОСОБА_2 з 19.05.2016 по 31.10.2016 /а.с. 68-69/.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" /а.с. 138-140/. Згідно із наведеним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження процедури тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.06.2016 № 991 продовжено строк тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 по 22.07.2016 (включно) /а.с. 141/.

Комісією по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, створеною відповідно до наказу Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 (надалі - Комісія), здійснено відповідну перевірку правочинів, укладених ПАТ «Банк Михайлівський» протягом одного року до запровадження тимчасової адміністрації з 23.05.2015, за результатами чого складено акт № 3 від 01.06.2016 /а.с. 79 - 82/.

За висновками акту перевірки № 3 від 01.06.2016, виконуючи 19.05.2016 платіжні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у сумі 206 980 863,90 грн (перелік викладений в додатку 2 до акту), Банк здійснив операції з порушенням вимог законодавства, що призвели до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також Банком укладено правочини (здійснено транзакції), умови яких передбачають передачу майна з метою надання окремому кредитору переваги (пільги), прямо не встановленого для нього законодавством чи внутрішніми документами Банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

До Переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.06.2016 здійснені перерахування коштів з поточного рахунку № НОМЕР_6 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (додаток 2 до акту № 3 від 01.06.2016), віднесено ОСОБА_2 із загальною сумою перерахування 160 590,15 грн /а.с. 83/.

Наказом від 01.06.2016 №42/1 Уповноваженою особою затверджено результати проведеної перевірки правочинів (в тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені у Акті № 3 Комісії, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863,90 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також на виконання вимог частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких транзакцій /а.с. 84/.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018, призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018 та делеговано повноваження ліквідатора банку Ірклієнку Юрію Петровичу /а.с. 142-143/. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», та передано відповідні повноваження Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016, про що свідчить інформація на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.09.2016.

14.07.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб затверджено Загальний реєстр вкладників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується відповідною інформацією на офіційному сайті Фонду у розділі «Рішення Фонду стосовно неплатоспроможних банків за ІІІ квартал 2016 року».

Судом встановлено, що позивачем 28.07.2016 та 14.11.2016 надсилалися на адресу ПАТ "Банк Михайлівський" заяви про повернення його вкладу у встановленому порядку /а.с. 13/, однак позивач не був включений до Загального реєстру вкладників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і відтак кошти йому не повернено, що визнається сторонами у справі.

Листами ПАТ "Банк Михайлівський" від 30.01.2017 № 3Г1/13392 та № 3Г1/13393 за підписом представника ОСОБА_6 повідомлено позивача, що перекази коштів (транзакції), здійснені ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 19.05.2016 у сумі 160000 грн з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-068-000221668 від 14.04.2016" на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 та у сумі 590,15 грн з призначенням платежу "оплата процентів по договору №980-068-000221668 від 14.04.2016", на рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_7, є нікчемними / а.с. 14-15/.

Не погодившись із рішенням Уповноваженої особи щодо застосування наслідків нікчемності до правочинів з перерахування коштів на його рахунки та бездіяльністю відповідачів щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, та загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Суд виходить з того, що на вказаний спір поширюється юрисдикція адміністративного суду. Так, нормативне регулювання статусу Фонду та процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації дозволяє зробити висновок, що Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду виконує від імені Фонду делеговані останнім повноваження щодо ліквідації банку та гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності уповноваженої особи Фонду та Фонду в межах управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалах від 07.06.2017 у справі №820/5213/16 та від 06.07.2017 у справі №816/229/17.

Суд бере до уваги, що Верховний Суд України у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №21-286а16, зазначив, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Водночас даний правовий висновок у подальшому зазнав змін та уточнення. Зокрема, в ухвалі від 22.06.2017 у справі №820/10/16 та у постанові від 04.07.2017 у справі №818/3681/15 Верховний Суд України зазначив, що висновок, наведений у постанові від 16.02.2016 у справі №21-4846а15, стосується спору між управлінням Пенсійного фонду України та банком, який не виконав свій обов'язок щодо перерахування бюджетних коштів за вимогою пенсійного органу та саме на ці відносини не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

При цьому практика перегляду Верховним Судом України упродовж 2017 року рішень адміністративних судів у справах за позовами фізичних осіб до уповноваженої особи Фонду, предметом спору в яких є бездіяльність відповідача щодо не включення відомостей до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду, свідчить про те, що суд розглядає дані справи саме як адміністративні.

Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI ( надалі - Закон).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За змістом частини 2 статті 26 Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно із пунктом 15 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який доповнено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15 листопада 2016 року №1736-VIII, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" № 980-068-000000565 від 14.04.2016 /а.с. 8/, і на відкритий поточний рахунок НОМЕР_3 14.04.2016 позивачем внесено готівку в сумі 160000 грн /а.с. 9/, після чого перераховано цю суму в безготівковій формі на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" /а.с. 12/.

19.05.2016 на рахунки позивача банком зараховано суми коштів та відсотків, які надійшли від ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр": на рахунок НОМЕР_3 - 160000 грн, а на рахунок № НОМЕР_5 - 590,15 грн /а.с. 68-69/.

Отже, кошти, які знаходилися на поточних рахунках позивача станом на 19.05.2016, в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладом.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що договір банківського рахунку № 980-068-000000565 від 14.04.2016 укладено та кошти на рахунки позивача внесено до прийняття постанови Правління НБУ від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних".

Частиною 1 статті 27 Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника /частина 3 статті 27 Закону/.

Згідно із частиною 5 статті 27 Закону протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У свою чергу за приписами частини 2 статті 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Судом встановлено, що наказом від 01.06.2016 №42/1 Уповноваженою особою затверджено результати проведеної перевірки правочинів (в тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені у Акті № 3 Комісії, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" з перерахування коштів, зокрема, на рахунки позивача в розмірі 160 590,15 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також на виконання вимог частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких транзакцій /а.с. 84/.

Так, відповідно до пунктів 7, 9 частини 3 статті 38 Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку /пункт 7/;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства /пункт 9/.

Відповідно до частин 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

При цьому у статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною першою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, для віднесення правочину до нікчемного відповідно до положень статті 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте Уповноваженою особою не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського рахунку був спрямований на завдання шкоди державі.

Щодо тверджень Уповноваженої особи про те, що спірна операція на рахунку позивача збільшила обсяг гарантованої Фондом суми грошових коштів, оскільки останній укладений у період дії обмежень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ "Банк Михайлівський" обмеження. Протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб наділений владними повноваженнями щодо перевірки правочинів банку на предмет виявлення серед них нікчемних з підстав, наведених у частині 3 статті 38 Закону.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.05.2017 у справі № 822/575/17.

Уповноваженою особою не надано доказів на підтвердження того, що договір банківського рахунку, укладений між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" № 980-068-000000565 від 14.04.2016 порушує публічний порядок та є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, договір "Суперкапітал" (інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) № 980-068-000221668 від 14.04.2016 був укладений між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" і відповідні транзакції були вчинені 19 травня 2016 року саме на умовах цього договору.

При цьому за умовами вказаного договору передбачена можливість дострокового повернення коштів, і згідно з частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Таким чином ПАТ «Банк Михайлівський», виконуючи розрахунковий документ ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ «Банк Михайлівський» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку перед клієнтом, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року, згідно п.1.4 гл.1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

У відповідності до пунктів 2.16, 2.17. Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті (в редакції на час спірних правовідносин) банк має право відмовитися від виконання платіжного доручення, якщо клієнт не надав документи і відомості, що потрібні для з'ясування суті діяльності, фінансового стану, або умисно подав неправдиві відомості про себе; якщо операція, яку проводить клієнт, підлягає фінансовому моніторингу відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

ПАТ «Банк Михайлівський» підстав для відмови у проведенні розрахункових операцій не було встановлено, а відтак здійснено перерахунок коштів у відповідності до вимог діючого законодавства України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого в банку розрахункового рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на рахунок позивача, відкритий в цьому ж банку.

Доводи відповідача про нікчемність правочину у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок виконання умов договору, що суперечить вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладеного правочину, а факт знаходження на рахунках позивача грошових коштів у відповідному розмірі відповідачем не заперечується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2017 року (К/800/19323/16), від 07 лютого 2017 року (К/800/28503/15) та у постанові від 02 березня 2017 року ( К/800/24998/15).

Спірний наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» №42/1 від 01 червня 2016 року, яким було затверджено результати перевірки правочинів, укладених з ПАТ «Банк Михайлівський», на наявність ознак нікчемності, та визнано нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», зокрема, по перерахуванню коштів на рахунок позивача в загальному розмірі 160590,15 грн., є рішенням суб'єкта владних повноважень, створює відповідні правові наслідки для позивача та може бути оскаржений до суду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01 червня 2016 року №42/1 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", в частині застосування наслідків нікчемності до правочинів з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитно-інвестиційний центр" по перерахуванню коштів в сумі 160 590 грн 15 коп. на рахунки ОСОБА_2, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Відтак позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у цій частині.

Відносно позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із сумою, що підлягає відшкодуванню в розмірі 160590,16 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (в редакції на час спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

В ході судового розгляду встановлено, що правові підстави для не включення даних позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду, відсутні.

Отже, дані про поточні рахунки ОСОБА_2 НОМЕР_3 та № НОМЕР_5 на загальну суму 160590,15 грн підлягали включенню до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому у разі якщо рахунки вкладника раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідні зміни та доповнення до переліку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

Згідно із частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із сумою, що підлягає відшкодуванню в розмірі 160590,16 грн., та вийшовши за межі позовних вимог з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 160 590 грн 15 коп. (сто шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто гривень п'ятнадцять копійок) та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський".

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський" із сумою, що підлягає відшкодуванню, 160590,16 грн. в частині 0,01 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із сумою, що підлягає відшкодуванню в розмірі 160590,16 грн, оскільки ведення Загального реєстру вкладників не віднесено до повноважень Уповноваженої особи Фонду, натомість є компетенцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому суд вбачає передчасним зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, оскільки підставою для вчинення відповідних дій Фондом є подані Уповноваженою особою зміни і доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, і на даний час відсутні підстави вважати, що у разі подання таких змін і доповнень Фондом не будуть внесені відповідні зміни до Загального реєстру вкладників.

Отже, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", оформлене наказом від 01 червня 2016 року №42/1 "Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними", в частині застосування наслідків нікчемності до правочинів з виконання 19 травня 2016 року платіжних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитно-інвестиційний центр" по перерахуванню коштів в сумі 160 590 грн 15 коп. (сто шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто гривень п'ятнадцять копійок) на рахунки ОСОБА_2, відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський".

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 160 590 грн 15 коп. (сто шістдесят тисяч п'ятсот дев'яносто гривень п'ятнадцять копійок) та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2017 року.

Суддя М.В. Довгопол