Справа № 296/2745/17
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2745/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді - Шалота К.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії поліцейського роти №4, батальйону УПП у м. Житомирі ДПП Остапчука Я.Б. щодо складання постанови серії БР №421952 від 02.03.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121, ч.2 ст.36 КУпАП, незаконними;

- визнати протиправною постанову серії БР №421952 від 02.03.2017 року про адміністративне правопорушення та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтовання позовних вимог зазначалося, що 02.02.2017 року о 08-03 на автодорозі Київ-Чоп позивач був зупинений інспектором Остапчуком Я.Б. через те, що він був не пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп. Постановою серії АР №324173 від 02.01.2017 позивача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП. Надалі через те, що інспектором у постанові було зазначена невірна дата її винесення, постанову було скасовано та справу було направлено на новий розгляд. Посилаючись на те, що повторно справу розглянули без його присутності та при розгляді інспектором не враховано усіх обставин справи та не наведено доказів його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, позивач вважає постанову серії БР №421952 від 02.03.2017 року незаконною та необґрунтованою та просить її скасувати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмові заперечення, в яких вказуючи на законність та обгрунтованість оскаржуваної постанови, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, що мають значення для вирішення справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до змісту постанови серії БР №421952 від 02.03.2017 року винесеної інспектором роти №4 батальйону УПП м. Житомир ДПП Остапчука Я.Б. вбачається, що ОСОБА_1 02.02.2017 року о 08 год. 03 хв. керуючи автомобілем «Fiat Scudo», н.з. НОМЕР_1 з причіпом ПГМФ 8304, д.н.з. НОМЕР_2 був не пристебнутий ременем безпеки у автомобілі обладнаним засобами пасивної безпеки та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з. на причіп, чим порушив п.п.2.3 (в) та 2.4 (а) ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно частини 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпункту "а" пункту 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., зокрема поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту, передбачені , зокрема, частиною п"ятою статті 121 та статтею ст. 126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП працівниками органів і підрозділів Національної поліції не складається.

Із наявної в матеріалах справи копії постанови про адміністративне правопорушення серії БР №421952 вбачається, що 02.02.2017 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не пристебнувся ременем безпеки та не мав при собі полісу обов`язкового страхування, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, позивач у позовній заяві не заперечував факт відсутності у нього поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на причіп ПГМФ 8304, д.н.з. НОМЕР_2 .

Допитаний син позивача - ОСОБА_2 у судовому засіданні надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль «Fiat Scudo», н.з. НОМЕР_1 та підтвердив факт відсутності оформлення позивачем страхового полісу на причіп, пояснивши це тим, що позивач ним рідко користується.

Таким чином, враховуючи, що факт відсутності страховоно полісу на причіп знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.126 КУпАП.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно частини 5 статті 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Згідно п.9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Матеріалами справи підтверджується недотримання відповідачем вказаних процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, що тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП відсутні.

При цьому, слід зазначити, що оскільки суд дійшов висновку про правомірінсть притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП, санкція якої передбачає штраф в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то скасування оскаржуваної постанови в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП не впливають на застосований до позивача розмір штрафу.

Щодо позовних вимог в частині закриття провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критерієм, не втручається у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

За таких обставин позовні вимоги в частині закриття провадження у справі є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №2 батальону УПП в м.Житомирі ДПП Остапчука Я.Б. серії БР №421952 від 02.03.2017 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КпАП України.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К. В. Шалота