Справа № 2а-3614/10
Суддя: Прокопенко О.Б.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів: Гриціва М.І.,

Кривенди О.В., -

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про визнання дій неправомірними, скасування наказу та довідки,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДФС, ГУ ПФУ про: визнання неправомірними дій ДФС стосовно видачі наказу від 27 квітня 2010 року № 519-о та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0; скасування вказаних документів і зобов'язання ГУ ПФУ в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення позивачу виходячи з розмірів заробітної плати голови районної ради.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановою від 4 лютого 2011 року позов задовольнив: визнав дії ДФС стосовно видачі наказу від 27 квітня 2010 року № 519-о та довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0 та направлення їх в Пенсійний фонд України неправомірними; скасував наказ ДПА України від 27 квітня 2010 року № 519-о та довідку про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії від 30 листопада 2010 року № 188/05-0; зобов'язав ГУ ПФУ в повному обсязі провести нарахування та виплату пенсійного забезпечення ОСОБА_3 виходячи з розмірів (останні 24 місяці перед звільненням - 15 лютого 2010 року) заробітної плати голови районної ради.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 4 червня 2015 року, постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 4 лютого 2011 року скасував та прийняв нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовив повністю.

9 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 7 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року залишив без задоволення.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 червня 2017 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2016 року у цій справі залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_3 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

За правилами частини першої статті 238 КАС заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Частиною п'ятою статті 238 КАС передбачено, що у разі пропущення строку, встановленого частинами першою-четвертою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року подана 22 жовтня 2017 року, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого частиною першою статті 238 КАС. При цьому рішення, на які здійснюється посилання на підтвердження неоднакового правозастосування, прийняті раніше рішення, про перегляд якого подано заяву.

Серед доданих до заяви документів міститься клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви, зазначені причини пропуску у якому не є поважними, тому у задоволенні клопотання слід відмовити, і, відповідно, відмовити у допуску справи до провадження.

За таких обставин підстав для відкриття провадження немає.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування наказу та довідки відмовити.

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій неправомірними, скасування наказу та довідки до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко
Судді: М.І. Гриців
О.В. Кривенда