Справа № 607/10882/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2017 Справа №607/10882/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до УПП у м. Тернополі ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №507431 від 02 вересня 2017 року, якою його визнано винним за ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу та переконався у його справності, а тому вважає, що лампочка, яка підсвічує номерний знак в його автомобілі могла згоріти в ході руху транспортного засобу. Відповідні пояснення ним були надані інспектору поліції та вказана несправність усунута на місці зупинки транспортного засобу. З цих підстав, позивач вважає, що порушення ПДР України він не допускав, а тому інспектор патрульної поліції не мав законних підстав вимагати для перевірки полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів. Крім цього, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням порядку оформлення поліцейськими адміністративних матеріалів, без належних доказів, за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому просить її скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився із невідомої суду на те причини, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПП у м. Тернополі ДПП будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №507431 від 02 вересня 2017 року, ОСОБА_1 02 вересня 2017 року о 22 год. 50 хв., в м. Тернополі по вул. Бережанська, 10 керував транспортним засобом «Тойота» номерний знак НОМЕР_1, на якому в темну пору доби був неосвітлений задній державний номерний знак та при перевірці документів водій не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України.

Вказаною постановою у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно частини першої та п'ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджені Правила дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху. Відступати від виконання своїх обов'язків водій може лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Згідно п. 2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи зазначені у пункті 2.1.

Пунктом 2.1 (ґ) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідальність згідно ст.126 КУпАП настає за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не передали для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена карта"). Частиною 6 статті 121 КУпАП, серед іншого, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обставини вчинення даних адміністративних правопорушень, повністю викладені у постанові в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 507431 від 02 вересня 2017 року, які є об'єктивними та вказують на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому при вирішенні справи судом не беруться до уваги пояснення позивача викладені у позовній заяві, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.6 ст. 121 КУпАП, за обставин викладених в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 507431 від 02 вересня 2017 року, за що його піддано адміністративному стягненню.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши подані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи всі обставини справи, зокрема те, що позивачем не спричинено перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, усунуто виявлені несправності на місці зупинки транспортного засобу, відсутність негативних наслідків вчиненого, тобто характер даних правопорушень був незначний, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись п.п. 1.1, 1.3, 2.4 (а), 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України, ст.ст. 22, 121, 126, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 128, 158 - 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 507431 від 02 вересня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП - провадженням закрити, у зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін