Справа № 490/11396/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/11396/16-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил від 08 листопада 2016 року № 140/50400/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Постановою від 08 червня 2017 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Центральний районний суд м. Миколаєва відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, не повно з'ясував обставини, які мають значення для справи, висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так апелянт зазначає, що суд першої інстанції керувався виключно доказами та поясненнями, наданими відповідачем, в оскарженій постанові повністю відображена позиція відповідача, проте не враховані ні пояснення позивача, ні надані ним докази.

Апелянт звертає увагу суду на те, що наказом від 27.06.2012 року № 37 директором ТОВ «Техметалсервіс» з 01 липня 2012 року призначений ОСОБА_2, який працював на цій посаді включно до 19 жовтня 2015 року, оскільки наказом від 20.10.2015 року № 34 апелянт призначений на посаду директора ТОВ «Техметалсервіс» та приступив до виконання обов'язків з 20 жовтня 2015 року.

Зазначає апелянт про те, що в період з 01.07.2012 року по 19 жовтня 2015 року директором був ОСОБА_2, який і підписував всі документи, що стосуються оформлення товару у режимі тимчасового вивезення, а при призначенні апелянта на посаду директора з 20 жовтня 2017 року йому не передавались документи які стосуються оформлення товару у режимі тимчасового вивезення, що підтверджено відсутністю актів приймання-передачі документів та печаток ТОВ «Техметалсервіс».

Зазначені обставини, на думку апелянта протиправно не відображені в оскарженій постанові та їм не надано належної правової оцінки.

Також на думку апелянта суд першої інстанції не звернув увагу на те. що, що заявлений колишнім директором товар у режим тимчасового вивезення, фактично був проданий за контрактом від 16.10.2015 року, що підтверджено також податковою накладною № 1 від 16.10.2015 року, видатковою накладною від 16.10.2015 р. № ЛНА-000011, звітом про дебітові та кредитові операції по рахунку 3001 ТОВ «Техметалсервіс» з 16.10.2015 р. по 16.10.2015 року про оплату товару. При цьому апелянт зазначає, що назви товару, які зазначені в рахунку-проформі № 029 від 15.05.2015 року, доданому до митного органу для оформлення товару, та у податковій накладній від 16.10.2015 року № 1 є ідентичними

Зазначає апелянт і про те, що з дати введення в експлуатацію металевих конструкцій з 07.08.2013 року по дату їх продажу колишнім директором - 16.10.2015 року, вони належали ТОВ «Техметалсервіс», проте з 16.10.2015 року право власності на зазначені металеві конструкції набуло ТОВ «Н АВТО» ().

Апелянт наполягає, що факт продажу ТОВ «Н АВТО» металевих конструкцій доведений як до митного органу, так і до суду першої інстанції, зокрема податковою та видатковою накладними, фінансовим звітами оборотно-сальдовими відомостями.

За таких обставин апелянт зазначає, що зобов'язання по реімпорту металевих конструкцій з 16.10.2015 року належать саме ТОВ «Н АВТО» (), а не ТОВ «Техметалсервіс», на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Також апелянт зазначає про формальній підхід відповідача до складання протоколу про порушення митних правил від 25.08.2016 року, в частині зазначення адреси проживання апелянта.

Миколаївська митниця ДФС не надала письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що 15.05.2015року, згідно із заявою (зобов'язанням) підприємства ТОВ «Техметалсервіс» за митною декларацією № 504070000/2015/002198, Миколаївською митницею ДФС, в митному режимі «тимчасове вивезення», строком до 11.11.2015 року оформлений товар: «Багатообертова тара. Вироби зі сталі, не з металобрухту, без коліс: металеві підставки-опори -2 шт., ідентифікаційні номери №№ 002, 003. Збірні, розмір: висота - 3000 мм, ширина - 2400мм. Призначені виключно для перевезення прогулянкових катерів, проекту vest 580 fm. Торговельна марка - ТОВ «Техметалсервіс». Виробник - «Техметалсервіс». Країна виробництва - Україна, вартістю 540 євро. Після здійснення митного оформлення вказаний товар вивезений за межі митної території України до Норвегії.

В подальшому, на підставі заяви (зобов'язанням підприємства) ТОВ «Техметалсервіс» від 13.11.2015 р. № 13/11-2015, строк тимчасового вивезення вищезазначеного товару продовжено до 15.05.2016 року.

Суд першої інстанції встановив. що з 20.10.2015 року обов'язки директора ТОВ «Техметалсервіс» виконує ОСОБА_1.

Також суд першої інстанції встановив, що 25.08.2016 року старшим інспектором митного поста Миколаївська митниця ДФС, складений протокол про порушення митних правил № 140/50400/16 на директора ТОВ «Техметалсервіс» ОСОБА_1, відповідно до якого станом на 25.08.2016 року ТОВ«Техметалсервіс» не виконала свого зобов'язання, та в порушення вимог ст. ст. 116, 120 Митного кодексу України, не розмістило цей товар в інший митний режим.

Постановою від 08.11.2016 року начальником Миколаївської митниці ДФС, директора ТОВ «Техметалсервіс» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Враховуючи встановлені фактичні обставин, посилаючись на приписи ст.ст. 113, 116, 120, ч. 1 ст. 380, ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, п. 2, п. 3, п. 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, оскільки ТОВ«Техметалсервіс» станом на 15.05.2016 року не зверталось до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового вивезення товару або розміщення його в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України, та не надало жодних документів, щоб підтверджували факт аварії або дії обставин непереборної сили, суд першої інстанції погодився з доводи відповідача про наявність факту порушення митних правил.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що відповідно до матеріалів справи, протягом періоду з (дата закінчення строку дії митного режиму «Тимчасове вивезення») по 25.08.2016 (дата складання протоколу про порушення митних правил) ОСОБА_1, як директор підприємства до органів доходів і зборів щодо продовження терміну тимчасового вивезення у зв'язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили, які б перешкоджали йому виконати взяті зобов'язання в установлений термін, не звертався.

Суд першої інстанції зауважив, що лише, надаючи письмові пояснення, позивач повідомив про те, що не підписував жодних документів, які стосуються тимчасового вивезення за межі митної території України товару, та послався на те, що на балансі підприємства даний товар не числиться.

Разом з тим, суд першої інстанції послався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України, суб'єктами адміністративної відповідальності при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, є повідомлення митного органу про факт аварії, дії обставин непереборної сили, а також дотримання Порядку встановлення факту аварії або дії непереборної сили, що у даному випадку не було зроблено позивачем. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що в матеріалах справи відсутні будь-які звернення та повідомлення про вказані обставини, що дає підстави дійти висновку про невиконання позивачем покладених на нього законодавством обов'язків, а саме - доведення факту аварії або дії непереборної сили, через що ним був порушений строк тимчасового вивезення, або ж відсутності складу вказаного правопорушення у його діях.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції встановив, що оскаржена постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством України, факт перевищення позивачем встановленого строку вивезення товару підтверджений матеріалами справи та не спростований позивачем належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підставі для задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, представника відповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю «Техметалсервіс» зареєстроване 19.03.2001 року (а.с. 36-42).

Сторонами у справі не оспорюється той факт, що товариством з обмеженою відповідальністю «Техметалсервіс» відповідно до контракту №9/2014 від 21.02.2014 року, рахунку-проформи № 029 від 15.05.2015 року та за митною декларацією № 504070000/2015/002198, Миколаївською митницею ДФС, в митному режимі «тимчасове вивезення», строком до 11.11.2015 року оформлений товар: «Багатообертова тара. Вироби зі сталі, не з металобрухту, без коліс: металеві підставки-опори -2 шт., ідентифікаційні номери №№ 002, 003. Збірні, розмір: висота - 3000 мм, ширина - 2400мм. Призначені виключно для перевезення прогулянкових катерів, проекту vest 580 fm. Торговельна марка - ТОВ «Техметалсервіс». Виробник - «Техметалсервіс». Країна виробництва - Україна, вартістю 540 євро. Після здійснення митного оформлення вказаний товар вивезений за межі митної території України до Норвегії. (а.с. 125 - зворот)

Також сторонами у справі не оспорюється той факт, що на час оформлення зазначених вище документів та митного оформлення директором ТОВ «Техметалсервіс» був ОСОБА_2, призначений на посаду директора наказом № 37 від 27.06.2012 року (а.с. 17).

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Техметалсервіс» № 6 від 19.10.2015 року ОСОБА_2 звільнений з посади директора згідно поданої ним заяви, та на посаду директора призначений ОСОБА_1, якому надано право першого підпису (а.с. 28).

Відповідно до наказу ТОВ «Техметалсервіс» від 20.10.2015 року № 34 ОСОБА_1 приступив до виконання обов'язків директора з 20.10.2015 року (а.с. 29).

Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, відбулось 21.10.2015 року та відповідно до яких відбулась зміна керівника юридичної особи та підписанта (а.с. 41), що спростовує доводи апелянта про відсутність у нього печатки та документів, переданих попереднім директором.

Таким чином, станом на 20.10.2015 року повноважним директором був апелянт - ОСОБА_1.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи (а.с. 116) 13.11.2015 року на адресу начальника митного поста «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС направлений лист № 13/11-2015 від ТОВ «Техметалсервіс», за підписом директора ОСОБА_2, проте як підтверджено матеріалами справи повноважним директором станом на 13.11.2015 року був апелянт - ОСОБА_1

На підставі зазначеного листа товариству з обмеженою відповідальністю «Техметалсервіс» продовжено до 15.05.2016 року тимчасове вивезення товару.

Оскільки сторони у справі не заперечують факт продовження строку тимчасового вивезення товару, апеляційний суд дійшов висновку, що таке продовження, за листом від 13.11.2015 року, відбулось за згодою як ТОВ «Техметалсервіс» так і митного органу.

Доводи апеляційної скарги щодо необізнаності апелянта - директора ТОВ «Техметалсервіс» ОСОБА_1, щодо зобов'язань у товариства повернути тимчасово вивезений товар або оформити його у інший митний режим, спростовуються матеріалами справи, зокрема:

- копією контракту в п. 2.7 якого зазначено про повернення багатообертової тари - металевих підставок-опор -2 шт. (а.с. 128); отриманими товариством листами від митного органу (а.с. 93, 94, 95);

- поясненнями митного брокеру ОСОБА_3, відповідно до яких вона до закінчення граничного строку (15.05.2016 р.), зверталась як до колишнього директора ОСОБА_2, так і до апелянта, та повідомляла про необхідність продовження митного режиму тимчасового вивезення або зміну митного режиму, також були підготовлені та передані товариству документи про зміну митного режиму товару, проте ці документи з підписом директора до неї не повертались (а.с. 96);

- поясненнями колишнього директора ОСОБА_2, відповідно до яких він пояснив, що саме він 13.11.2015 року звернувся до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового вивезення товару, а при звільнені передав всі документи ОСОБА_1, в тому числі і ті що стосуються тимчасового вивезення товару, та за тиждень до закінчення строку він особисто зателефонував апелянта і повідомив про необхідність повернення тимчасово вивезеного товару.

Відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта про те, що з дати введення в експлуатацію металевих конструкцій з 07.08.2013 року по дату їх продажу колишнім директором - 16.10.2015 року, вони належали ТОВ «Техметалсервіс», проте з 16.10.2015 року право власності на зазначені металеві конструкції набуло ТОВ «Н АВТО» (), а тому саме ТОВ «Н АВТО» набуло обов'язку повернути зазначений товар.

Надані апелянтом податкова накладна № 1 від 16.10.2015 року, видаткова накладна від 16.10.2015 р. № ЛНА-000011, звіти про дебітові та кредитові операції по рахунку 3001 ТОВ «Техметалсервіс» та інші бухгалтерські документи, а також довідка ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 20.07.2015 року № 1465/14-02-15-01/31381930 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки достовірності нарахування ТОВ «Техметалсервіс» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку по декларації за квітень 2015 року, не є належними та допустимими доказами, які підтверджують продаж тимчасово вивезеного з України товару іншому підприємству.

Апеляційний суд зазначає, що посилаючись на продаж товару (тари) апелянт ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді справи не надав самого договору купівлі-продажу.

Враховуючи встановлені фактичні обставин, та приписи ст.ст. 113, 116, 120, ч. 1 ст. 380, ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, п. 2, п. 3, п. 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, оскільки ТОВ «Техметалсервіс» станом на 15.05.2016 року не зверталось до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового вивезення товару або розміщення його в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України, та не надало документів, які б підтверджували факт аварії або дії обставин непереборної сили, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність факту порушення ТОВ «Техметалсервіс» митних правил.

Відповідно до ст. 459 МКУ, адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом. Суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Зазначена стаття не містить жодних застережень щодо посадових осіб підприємств, які вчинили порушення митних правил, в частині чи має бути це посадова особа, яка працює на підприємстві під час виявлення порушення митних правил, чи це має бути посадова особа, за підписом якої підприємство зобов'язалось повернути тимчасово вивезений товар.

Оскільки апелянт був обізнаний про наявність у підприємства обов'язку повернути тимчасово вивезений товар або оформити його в іншим митний режим, не надав доказів існування непереборної сили, що завадила повернути товар, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме апелянт є посадовою особою підприємства, яка несе відповідальність за порушення підприємством митних правил.

Порушення митних правил виявлено митним органом 15.05.2016 року, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил апелянт притягнутий 08.11.2016 року, тобто у строки встановлені ч. 1 ст. 467 МКУ.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 16 листопада 2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець