Справа № П/811/894/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року справа №П/811/894/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового засідання Глущенко Т.М.,

за участі представників позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницький адміністративний позов Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі Фонд) до приватно-орендного підприємства ім.Гагаріна (далі Підприємство) про стягнення адміністративно-господарської санкції та пені,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Підприємства про стягнення адміністративно-господарської санкції та пені у загальній сумі 68496,92 грн.

В судовому засіданні представник Фонду підтримала позов.

Пояснила, що Підприємство не виконало норматив з працевлаштування інвалідів та не зверталось до центру зайнятості зі звітом про попит на робочу силу.

Представник Підприємства заперечила стосовно задоволення позову.

Зазначила, що юридична особа виконала норматив з працевлаштування інвалідів, однак, подавши звіт до Фонду, допустила помилку.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, кількість робочих місць у Підприємстві для забезпечення працевлаштування інвалідів відповідно 4% нормативу, який визначений статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні (далі Закон), протягом 2016 року становила 2 одиниці.

Цією нормою права передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно звіту відповідача середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складає 47 осіб (а.с.7).

У звіті зазначено, що упродовж цього року у Підприємстві працювала одна особа, яка визнана інвалідом.

Однак, відповідно до інформації від 19 травня 2017 року, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за даними звітності Підприємства протягом 2016 року особи, яким встановлено інвалідність, не працювали (а.с.9).

Середньорічна заробітна плата в 2016 році у Підприємстві становила 39425,53 грн.

Сума адміністративно-господарської санкції, яка визначена статтею 20 Закону, за невиконання нормативу із забезпечення працевлаштування інвалідів складає 78851,06 грн. (39425,53 х2).

Станом на день звернення до суду Підприємство сплатило адміністративно-господарську санкцію у сумі 11340 грн.

Таким чином, заборгованість Підприємства по сплаті адміністративно-господарської санкції, на думку Фонду, становить 67511,06 грн.

Фонд нарахував відповідачу пеню за несвоєчасну сплату санкції у сумі 985,86 грн. (а.с.8).

Протягом 2016 року Підприємство не подавало до центру зайнятості щомісячні звіти про наявність вакансій (а.с.23).

18 серпня 2017 року відповідач подав уточнюючий звіт за 2016 рік до Державної фіскальної служби України щодо суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації), в якому зазначив про працевлаштування двох осіб, котрим встановлена інвалідність (а.с.31-40).

Згідно цього звіту такими особами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Цим особам встановлена інвалідність з 01 лютого 2016 року та 01 серпня 2011 року (а.с.29-30).

ОСОБА_4 працює на Підприємстві з 01 липня 2010 року по теперішній час (а.с.45-46).

Це доводиться наказом про прийняття на роботу та довідкою про отримані доходи.

ОСОБА_3 працював у відповідача в період з 23 березня по 30 листопада 2016 року (8 місяців) (а.с.47-50).

Це доводиться наказами Підприємства про призначення і звільнення з посади та довідкою про отримані доходи.

Представник Фонду визнала, що загальна тривалість праці цих двох працівників доводить виконання відповідачем згаданого нормативу.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, приписами статті 18 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею ж 19 Закону визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно приписів статті 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд зробив висновок, що Підприємство упродовж 2016 року виконало норматив з працевлаштування осіб, котрі визнані інвалідами (працювало дві особи достатню кількість часу).

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2017 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5