Справа № 815/2057/16
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2057/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та Дачно-садове товариство Маяк-3, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2016 року Одеська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та Дачно-садове товариство Маяк-3 (далі Товариство), про скасування рішення Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 31 березня 2015 року з індексним номером - 20392815 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Одеса, вул.Вєтрова, 43 (далі ОСОБА_4), загальною площею 290 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м..

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 березня 2015 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 прийнято рішення за індексним номером 20392815 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, що розташований за Адресою.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2016 року з індексним номером 57884146 підставою виникнення прав власності на житловий будинок загальною площею 290 кв. м., житловою площею 39,7 кв. м., стало свідоцтво про право власності від 31 березня 2015 року № 35687233, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області.

Винесення вказаного рішення, яким було зареєстровано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, і стало підставою для звернення ОМР з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року по справі № 520/16895/14-ц було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності та здійснення самочинного будівництва двох трьохповерхових будинків, на які ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за спірною адресою (будівельний паспорт) не видавалися, а наказом ДАБІ від 26 лютого 2015 року № 12 «СК» реєстрацію повідомлення від 14 березня 2014 року № ОД 39 про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального садового будинку за Адресою було скасовано, спірне рішення Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Так, звертаючись з даним адміністративним позовом Одеська міська рада (далі Рада) посилалась на самовільне зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки, на якій останнім було проведено будівництво.

Колегія суддів вважає такі посилання безпідставними та зазначає, що рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 05 серпня 1954 року №231 та від 10 листопада 1955 року №1275 земельна ділянка в районі 14-16 ст.Великого Фонтану, площею 7 га була відведена під посадку колективних та індивідуальних фруктових садів, з яких 1,8 газнаходяться у користуванні Товариства.

Положеннями п.1.3. Статуту Товариства, зареєстрованого виконкомом Одеської міської ради 24 грудня 2001 року за №725, останнє об'єднує 52 користувача земельних ділянок, площею 1,5 га, розташованих у прибережній смузі, в районі ОСОБА_5. Проведена МБТІ в вересні 1974 року інвентаризація земельних ділянок вищезазначеного масиву закріпила його для садівництва.

Вказане підтверджується також листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 07 серпня 2015 року № 01-26/Т-34-1149 та рішенням виконавчого комітету Київського районної ради народних депутатів від 01 липня 1988 року №524, відповідно до яких Товариству була відведена земельна ділянка в районі 14-16 ст.Великого Фонтану, дача ОСОБА_5, площею 1,8 га відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 05 серпня 1954 року №231 та від 10 листопада 1955 року № 1275.

Водночас, факт виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,051 га за адресою: вул.Вєтрова, 43 в м.Одесі, як члену Товариства, з земель масиву СТ «Маяк-3» підтверджується довідкою останнього від 10 листопада 2015 року, членською книжкою на ім'я позивача, а також поясненнями представника Товариства, який в судовому засіданні зазначив, що земельна ділянка під забудовою не захоплювалася самовільно ОСОБА_2, а була виділена Товариством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, по самовільне захоплення позивачем земельної ділянки під будівництво,не відповідають обставинам справи та є безпідставними, оскільки вказана земельна ділянка була виділена ОСОБА_2 Товариством з земель, які раніше були передані останньому у користування.

При цьому, колегія суддів також не приймає до уваги посилання суду першої інстанції на рішення Київського районного суду м.Одеси від 28 квітня 2015 року по справі № 520/16895/14-ц, яким позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було задоволено частково та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди вказаним особам у здійсненні права користування землями загального користування, що розташовані за адресою: вул.Вєтрова, 43 в м.Одесі та за власний рахунок відновити сходи по схилу, які він самочинно зрізав за вказаною адресою, оскільки по вказаній справі №520/16895/14-ц спірною є інша земельна ділянка, яка мала статус землі загального користування і ніким не передавалася ОСОБА_2.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, з якими також погодився суд першої інстанції, з приводу самовільного будівництва спірного обєкту з огляду на відсутність дозвільних документів у апелянта, оскільки спірний об'єкт нерухомого майна будувався до 05 серпня 1992 року, про що свідчать дані технічної інвентаризації та оформлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №43 по вул.Вєтровій в м.Одесі від 22 грудня 2014 року, в якому зазначається, що житловий будинок літ.«А» та житловий будинок літ.«Б», які розташовані на земельній ділянці з адресою: м.Одеса, вул.Вєтрова, 43 побудовані у 1991 році, договір між ОСОБА_2 та Товариством №65 від 19 липня 2016 року, а також пояснення представника Товариства.

Вищевказані висновки узгоджуються з положеннями п.3.2.Порядку проведення обмірювальних робіт Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 582/5773, якими передбачено, що при виявленні об'єктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються об'єктами самочинного будівництва, суб'єкт господарювання зобов'язаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю, а для квартир багатоквартирних житлових будинків, одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, гуртожитків - також місцеві органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування за формою згідно з додатком 19.

Не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Також, вказані висновки щодо часу будівництва підтверджені допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_8. Так, вказаною особою було зазначено, що саме він разом з іншими будівельниками на замовлення ОСОБА_2, який вже був членом відповідного кооперативу, здійснював будівництво спірних об`єктів в період приблизно 1991-1992 роки за адресою: м.Одеса, вул.Вєтрова, 43.

Таким чином, приймаючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОМР про скасування рішення Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 31 березня 2015 року з індексним номером - 20392815 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Одеса, вул.Вєтрова, 43, загальною площею 290 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м. з підстав, викладених у позові, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_2, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та Дачно-садове товариство Маяк-3 про скасування рішення залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_9