Справа № 201/9121/17
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи 201/9121/17 Номер провадження 2-а/201/445/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1О.) звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради (далі Управління) про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо непризначення родині ОСОБА_1 в особі ОСОБА_1, ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року; зобовязати відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату родині ОСОБА_1 в особі ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних» як непрацездатним особам на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року; також позивач просив стягнути на його користь із відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у виплаті державної допомоги, оскільки позивачем дотримано всіх необхідних вимог закону щодо призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України.

Ухвалою суду від 26 червня 2017 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу надати заперечення на позов, отримавши які позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без розгляду ухвалою суду від 19 липня 2017 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду від 19 липня 2017 року, ОСОБА_1 було подано на це судове рішення апеляційну скаргу, розглянувши яку судом апеляційної інстанцієї було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 липня 2017 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03 листопада 2017 року справа надійшла до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська та 06 листопада 2017 року була передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

Представник відповідача у наданий судом строк надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 як у безпідставному, оскільки припинення виплати позивачу адресної допомоги відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відбулось внаслідок переїзду родини позивача в інший район, у звязку із чим у відповідача не було можливості для складання акта обстеження матеріально-побутових умов сімї.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був взятий на облік Управлінням як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, у звязку із чим позивач зареєструвався за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Клари Цеткін, 13В, що підтверджується довідкою Управління від 08 грудня 2014 року № НОМЕР_1 (а.с. 12).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» ОСОБА_1 як уповноваженому представнику родини, до складу якої входить його дружина ОСОБА_2, була призначена та виплачувалась адресна допомога щомісячно з 26 січня 2015 року по 25 липня 2015 року у розмірі 1 768,00 грн., а також щомісячно виплачувалася адресна допомога з 26 січня 2016 року по 07 червня 2016 року у розмірі 1768,00 грн. Дані обставини визнані сторонами та не потребують доведення.

З довідок Управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації від 18 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 було взято на облік як внутрішньо переміщених осіб, фактичним місце проживання яких з 18 серпня 2016 року є: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Новопокровка, вул. Поштова, буд. 65 (а.с. 13, 18).

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся на адресу відповідача із запитом щодо надання інформації стосовно причин невиплати за період з 07 червня 2016 року по 18 серпня 2016 року щомісячної адресної допомоги (а.с. 19).

Листом за вихідним № 7860 від 26 грудня 2016 року Управління повідомило позивачу, що після отримання заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року щодо продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк, з метою підтвердження факту проживання родини позивача 29 червня 2016 року державним соціальним інспектором було здійснено вихід та складено акт обстеження матеріально-побутових умов за адресою: вул. Моссаковського (вул. ОСОБА_3), буд. 13-В. За вказаною адресою знаходиться гуртожиток, черговому якого було залишено повідомлення для позивача щодо необхідності зявитися до Управління для здійснення фізичної ідентифікації. Здійснивши повторний вихід за цією адресою, відповідач від коменданта гуртожитку отримав інформацію про те, що родина ОСОБА_1 не мешкає у гуртожитку (а.с. 21).

Згідно із положеннями ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п. 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Призначення та виплату грошової допомоги здійснюють органи: соціального захисту населення за фактичним місцем проживання (перебування) за заявою уповноваженого представника сім'ї.

Відповідно до п. 9 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року, у разі зміни місця проживання/перебування (крім зміни місця проживання в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці: району, міста без поділу на райони, району в місті, селища, села) заявник звертається за видачею довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Як було встановлено судом, родина позивача змінила місце проживання з 18 серпня 2016 року, у звязку із чим була взята на облік внутрішньо переміщених осіб у Солонянському районі Дніпропетровської області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13, 18).

Наполягаючи на правомірності прийняття рішення щодо ненарахування родині позивача на підставі заяви останнього від 16 червня 2016 року щомісячної адресної допомоги на наступний період відповідач зазначає, що перевіркою було встановлено відсутність родини позивача за адресою проживання, проте належних доказів зазначеного суду надано не було, в той час як обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, в даному випадку у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається саме на відповідача.

За результатами розгляду справи, перевіривши матеріали справи, що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Таким чином, ураховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення родині ОСОБА_1 в особі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року, а також зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату такої допомоги.

Судові витрати розподілити в відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 159, 161-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради щодо непризначення родині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату родині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних» як непрацездатним особам на підставі заяви ОСОБА_1 від 16 червня 2016 року.

Стягнути із Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.П. Ходаківський