Справа № 806/2941/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Житомир справа № 806/2941/17

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюка М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації щодо ненадання ОСОБА_1 статусу "інваліда війни" та посвідчення, що це засвідчує.

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 , 1982 року народження статус "інвалід війни" та видати посвідчення "інвалід війни".

В обґрунтування позову зазначає, що у зв`язку з тим, що позивач став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, відповідач повинен був надати йому статус "інваліда війни" на підставі ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а не протиправно відмовляти у наданні такого статусу спираючись на п. 11 ч. 2 ст. 7 цього Закону.

Представник позивача просив справу розглянути в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача просив розгляд справи провести без його участі, згідно поданих письмових заперечень на позовну заяву (а.с. 28) в позові просить відмовити з тих підстав, що не представляється можливим надання статусу та видачі посвідчення "Інваліда війни" позивачу відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Враховуючи, що прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2014 року № 1 (а.с. 9) рядовий ОСОБА_1 , призваний Володар-Волинським ОРВК Житомирської області 20.03.2014 року, прийняв і приступив до виконання службових обов`язків 03.04.2014 року, а згідно наказу командира 26 артилерійської бригади (по особовому складу) від 30.12.2014 року № 106-ПМ позивача звільнено з військової служби у відставку, відповідно до ч. 8 ст. 26, п. "б" - за станом здоров`я, відповідно до Закону України " Про військовий обов`язок та військову службу".

Відповідно до посвідчення від 29.05.2015 (а.с.3), позивач є учасником бойових дій.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол № 2337 від 04.09.2017 року) захворювання солдата у запасі ОСОБА_1 , за якими він на підставі свідоцтва про хворобу госпітальної ВЛК ГВМКЦ "ГВКГ" МО України № 1317-п від 13.11.2014 року визнаного непридатним до військової служби, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 11).

Також, в довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 029021 від 09.10.2017 (а.с. 12), причиною втрати професійної працездатності зазначено: "захворювання так, пов`язані із захистом Батьківщини". А згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 09.10.2017 № 861629 серії 12 ААА позивачу встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювань так, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 13).

На підставі вищевказаних документів, позивач направив до Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації письмове звернення для отримання статусу "Інваліда війни", розглянувши яке, відповідач листом від 17.10.2017 № 2700/03 (а.с. 14) повідомив, що не представляється можливим надання статусу та видача посвідчення "Інваліда війни" ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", так як позивач не підпадає під п. 11. ст. 7 вищевказаного закону, оскільки інвалідність настала внаслідок захворювання, а не поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Суд розцінює даний лист, як відмову позивачу в наданні статусу та видачі посвідчення "Інваліда війни".

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до інвалідів війни належать інваліди з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур , осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва , одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення.

Надання статусу інваліда війни, вказаним вище особам, визначається Кабінетом Міністрів України .

Відповідно до п.2 Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №685 від 08.09.2015 року статус інваліда війни надається, зокрема:

- військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил України, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління Державної охорони, Держспецзвязку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність , суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення;

-працівникам підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення її проведення безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення;

-особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції в період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до закону військових формувань та правоохоронних органів.

Тобто, пункт 11 ч. 2ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п.2 вищезазначеного Порядку не передбачає такої причини інвалідності як "захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини".

Разом з цим, відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України , в районі воєнних дій , на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Отже, частина 1 та пункт 1 частини 2 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачають надання статусу інваліда війни особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини. При цьому законодавець не передбачив такої підстави у п. 11 ч. 2 ст.7 даного Закону, проте суд приходить до висновку, що права позивача мають бути захищені.

Так, ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено , що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування , їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Варто зазначити, що в силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" врахування в контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.10.2011 року у справі "Серков проти України" в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Тому суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом застосування до спірних правовідносин положень ч.1 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка є загальною щодо визначення осіб, які належать до інвалідів війни, та п.1 ч. 2 ст.7 вказаного Закону.

При цьому суд звертає увагу, що поняття "фронт" тлумачиться як район (смуга, зона) території, на якій ведуться бойові дії, а захист Батьківщини є тотожним захисту незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України.

Та обставина, що в районі проведення антитерористичної операції ведуться бойові дії, є загальновідомим фактом.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Таким чином, видачі посвідчення інваліда війни є підтвердженням встановлення відповідного статусу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації в наданні ОСОБА_1 статусу "інваліда війни" та відповідного посвідчення, оформлену листом від 17.10.2017 № 2700/03.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хорошівської районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус "інваліда війни" та видати відповідне посвідчення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк