Справа № 755/16289/17
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"15" листопада 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації. 30 жовтня 2017 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 15-1 КАС України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали.

13 листопада 2017 року позивачем до Дніпровського районного суду м. Києва було подано заяву з приводу виправлення недоліків позовної заяви та витребування доказів.

Вивчивши зміст поданої заяви, суд приходить до наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що матеріали поданої позовної заяви не містили відомостей про сплату позивачем судового збору за двома заявленими вимогами немайнового характеру, у відповідності до ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір» або відомостей, які б підтверджували наявність пільг для звільнення позивача від сплати судового збору. Крім того, зі змісту позовної заяви суд був позбавлений можливості встановлення наявності відповідних спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки остання не містить відомостей про факт та дату звернення позивача до відповідача щодо спірного питання та/або відмови відповідача у його вирішенні, щоб в своїй сукупності підтверджувало наявність спору з суб'єктом владних повноважень. Відсутність вказаних відомостей також унеможливлювала вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до місцевого суду як адміністративного щодо оскарження правових актів індивідуальної дії та/або дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зі змісту поданої позивачем заяви з приводу виправлення недоліків позовної заяви та витребування доказів вбачається, що позивач вважає, що на підставі п. 13 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору, оскільки судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадової або службовою особою. Крім того, згідно п. 5 ст. 11 КАС суд має з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. У відповідності до п. 3 ст. 71 КАС він вже повідомляв, що питомі докази знаходяться у матеріалах справи № 755/6465/17, що містить достатньо відомостей щодо питання спору. Щодо обрахування строків, то до суду він надав копії квитанції за поточний місяць на час звернення до суду, а право на судовий захист гарантовано ст. 6 КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач просить суд: зобов'язати відповідача надати йому субсидію на електричну енергію в межах встановлених соціальних нормативів; зобов'язати відповідача нараховувати сплату за послуги за спожиту воду за показниками лічильників таким чином, аби йому із співвласником не доводилось оплачувати використану одну й ту ж саму воду двічі.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позовні вимоги стосуються питання надання відповідачем на користь позивача субсидії на електричну енергію і саме з даним питанням позивач пов'язує порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача.

При цьому, заявлені позовні вимоги у своїй сукупності не містять майнового зобов'язального елементу (дефініції), а визначають лише зобов'язання відповідача вчинити певні дії на користь позивача, з огляду на що, заявлені позовні вимоги не можуть вважатися вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, за заявлення яких у позові звільнені позивачі при зверненні до суду. У зв`язку з наведеним, позивачем до суду мали б бути подані відомості про сплату судового збору у відповідності до ставок, визначених Законом України «Про судовий збір» або відомості, які б підтверджували звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, в розрізі змісту поданої позовної заяви у суду відсутні підстави вважати, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу призначення позивачу субсидії, оскільки матеріали позовної заяви не містять підтверджуючих відомостей про звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії та/або відмови відповідача у нарахуванні останньої, про що позивачем описувалося у змісті позовної заяви, проте будь-яких підтверджуючих відомостей до позовної заяви додано не було, що в свою чергу також унеможливило вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до місцевого суду як адміністративного щодо оскарження правових актів індивідуальної дії та/або дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, яка визначена чинним Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про повернення адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації позивачу.

Відповідно до ч.6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 106, 108, 165 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: