Справа № 809/1148/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/10144/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкомбінат" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі №809/1148/17 за адміністративним позовом Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкомбінат" до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сколівське відділення Стрийської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про розшук майна боржника за №53589535 від 01.08.2017 та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2017 року Державне підприємство "Івано-Франківський ліспромкомбінат" звернулося в суд з адміністративним позовом до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сколівське відділення Стрийської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в якому просило визнати постанову про розшук майна боржника від 01.08.2017 року (ВП №53589535) винесену головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 протиправною та скасувати.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року в задоволенні позову Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкомбінат" до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сколівське відділення Стрийської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про розшук майна боржника за №53589535 від 01.08.2017 та зобовязання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Державне підприємство "Івано-Франківський ліспромкомбінат" оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Представник Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання на виклик суду не зявився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2017 року старшим державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №53589535 про стягнення з відповідач 340 028, 82 гривень боргу.

27.03.2017 року постановою про арешт майна боржника за №53589535 начальника Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить позивачу.

06.07.2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження за ВП №53589535 до зведеного виконавчого провадження за №45496505. Загальна суму боргу у зведеному виконавчому провадженні позивача (боржника) становить 4 381 416, 05 гривень.

01.08.2017 року постановою відповідача про розшук майна боржника за ВП №53589535 оголошено в розшук майно боржника транспортні засоби: Урал, модель 375, лісовоз-Е, 1984 року випуску; Урал 43202, платформа-С, номер двигуна НОМЕР_1; ГАЗ 66, фургон-С, номер двигуна 6606М222922; Урал 43202, платформа-С, номер двигуна НОМЕР_2; ЗИЛ 431410, бортовий-С, номер двигуна НОМЕР_3; ЗИЛ 131, платформа-С, номер двигуна НОМЕР_4; Урал 375, самоскид-С, номер двигуна НОМЕР_5; ГАЗ 3102, легковий седан-В, номер двигуна НОМЕР_5. Вказані транспортні засоби належать позивачу, згідно відомостей регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (пункт 1); звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (пункт 2); вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні (пункт 3); заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем (пункт 4); інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (пункт 5).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно частини 1 статті 30 Закону України Про виконавче провадження виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно частини 1 статті 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 2 статті 13 даного Закону арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

У відповідності до частини 4 даної статті Закону опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Таким чином, відповідно до норм статей 13, 24 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцезнаходженням майна боржника.

Стаття 48 Закону України Про виконавче провадження визначає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 48 даного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина 2).

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до норм статтей 10, 48 Закону України Про виконавче провадження першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Судом першої інстанції встановлено з матеріалів справи, що згідно отриманої відповідачем відповіді на запит про номери рахунків, відкритих юридичними особами у позивача наявні рахунки у банківських установах, однак кошти на цих рахунках відсутні.

У статті 52 Закону України Про виконавче провадження зазначено особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника юридичної особи, фізичної особи-підприємця.

Згідно частини 1 даної статті Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Відповідно до частини 1 статті 53 зазначеного Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

У відповідності до частини 5 статті 52 Закону України Про виконавче провадження у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Суд апеляційної інстанції відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта встановив, що у апелянта (боржника) відсутнє нерухоме майно на праві власності.

Згідно частини 2 статті 36 Закону України Про виконавче провадження розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно частини 3 цієї ж статті даного Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Суд апеляційної інстанції взявши до уваги викладене вище, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем дотримано норми Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження, в тому числі щодо винесення постанови про розшук майна боржника за ВП №53589535. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про розшук майна боржника за №53589535 від 01.08.2017 та зобовязання державного виконавця винести постанову про знаття майна з розшуку, є безпідставними.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкомбінат" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі №809/1148/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст ухвали складений 17 листопада 2017 року.