Справа № 461/2775/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8351/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської міської Ради на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2017 року у справі № 461/2775/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів - Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради та просив: визнати неправомірною бездіяльність Львівської міської ради з розгляду його заяви від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку; зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м.Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, відповідності до чинного законодавства України, рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 лютого 2017 року, в порядку, визначеному ст. 118 Земельного Кодексу України, як учасник бойових дій, звернувся з письмовою заявою до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.10 га в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові. До заяви у відповідності до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08 серпня 2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» позивачем долучено необхідні документи. Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконуючого обов'язки начальника управління Е.Б.Колос надало відповідь № 2403-1665 про повернення звернення ОСОБА_3 та поданого пакету документів без зазначення причин та результатів розгляду. Позивач вважає бездіяльність відповідача Львівської міської ради протиправною, такою, що порушує його право на розгляд звернення компетентним органом місцевого самоврядування та порушує вимоги законодавства, адже виконавчому органу міської ради не надано повноважень вирішувати вказані вище питання щодо регулювання земельних відносин, оскільки такі питання належать до компетенції виключно Львівської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на її пленарному засіданні сесії. Таким чином, Львівська міська рада порушила порядок розгляду поданої позивачем заяви, не розглянувши в місячний термін заяву на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради та не прийнявши у відповідності до Закону належне, законне та обгрунтоване рішення.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 30 червня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано бездіяльність Львівської міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною. Зобов'язано Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в Урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м. Львові для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне у відповідності до чинного законодавства України, рішення. Стягнуто з Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в рівних частках на користь держави 1 280 грн. судового збору, тобто по 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок з кожного.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач - Львівська міська рада подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, а також винесена з неповним з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачу правомірно було надано відповідь на його заяву Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, оскільки підстави для розгляду такої на пленарному засіданні Львівської міської ради були відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АА №523731 від 24.06.2015р. (а.с.6).

13 лютого 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою №3-С-10924/АП-С-2403 до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.10 га в урочищі Голоско житловий район «Збоїща» у м.Львові. До заяви позивачем долучено: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідка про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника бойових дій (а.с.13).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідок, виданих відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області, інформація про наявність земельних ділянок у власності ОСОБА_3, відповідно до зареєстрованих державних актів на право власності на земельну ділянку у м.Львові, м.Винники, смт.Брюховичі, смт.Рудне відсутня, а земельна ділянка в урочищі Голоско, житловий район «Збоїща» у м.Львові відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність або користування (а.с. 11, 13).

Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконуючого обов'язки начальника управління Е.Б.Колос листом № 2403-1665 від 21 березня 2017 року надало відповідь ОСОБА_3, що запропонована ним до закріплення земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи). Також повідомлено що питання щодо надання земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам антитерористичної операції перебуває на стадії опрацювання. Звернення та пакет документів повернуто позивачу (а.с.14).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що Львівською міською радою належним чином не розглянуто заяву позивача, натомість скеровано її до Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, яке розглянуло вказане звернення по суті, не маючи на те відповідних повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п.6 ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно із пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Водночас згідно з частиною сьомою цієї статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналізуючи положення правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання її у власність, за результатами розгляду якої визначені статтею 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Відмова в наданні такого дозволу повинна бути мотивованою і можлива лише у визначених випадках. При цьому, розгляд клопотання заінтересованої особи щодо вирішення зазначеного питання повинно прийматися виключно на пленарному засіданні сільської, селищної, міської ради.

Як підтверджено матеріалами справи, розгляд заяви позивача про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в урочищі Голоско житлового району «Збоїща» у м. Львові для будівництва житлового будинку не було винесено на чергове пленарне засідання, а також не було прийнято відповідного рішення, а лише скеровано до Управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, яким її повернуто позивачу.

Таким чином, оскільки питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сесії відповідної місцевої ради, самостійне вирішення таких питань Управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради суперечить наведеним вище нормам законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки згадана вище заява ОСОБА_3 на пленарному засіданні Львівської міської ради протягом встановленого строку не вирішувалась, що свідчить про допущену нею протиправну бездіяльність.

Посилання відповідача на те, що була відсутня підстава для задоволення заяви ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, і тому не було підстав виносити розгляд клопотання позивача на пленарне засідання міської ради суд не бере до уваги, оскільки вказана обставина не позбавляє його обов'язку розглянути заяву у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2017 року у справі № 461/2775/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль

Повний текст судового

рішення виготовлено 20.11.2017 року.