Справа № 4826/1262/13
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2017 р. м. Київ К/800/38281/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючої:Гончар Л.Я.,
Суддів:Горбатюка С.А.,
Єрьоміна А.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області (далі - Баловненська сільрада), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати рішення Баловненської сільради від 30 березня 2012 року № 10 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_5.».

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Баловненської сільради від 30 березня 2012 року № 10. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Баловненської сільради від 30 березня 2012 року № 10 закрито. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати зазначене судове рішення, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Баловненської сільради від 30 березня 2012 року № 10 «Про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_5.» громадянину ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років, орієнтовною площею 0,50 га, для сінокосіння із земель державної власності не переданих у власність або не наданих у користування в межах населеного пункту в АДРЕСА_1

Вказуючи на протиправність такого рішення, оскільки на спірній земельній ділянці розташоване його майно (два кам'яних сараї), ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним рішенням Баловненської сільради порушено право позивача на користування належними йому будівлями та використання їх за призначенням, а також переважне право отримання цієї земельної ділянки у користування.

Скасувавши постанову суду першої інстанції та закривши провадження у справі в частині оскарження рішення Баловненської сільради від 30 березня 2012 року № 10, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір між ОСОБА_4 та сільрадою щодо захисту права володіння і користування господарськими спорудами, що належать позивачу на праві приватної власності і знаходяться за адресою АДРЕСА_2 необхідно розглядати в порядку, визначеному Цивільно-процесуальним кодексом України.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність зазначених висновків апеляційного суд, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 зазначеного Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 Земельного кодексу України).

За правилами частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 Земельного кодексу України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 зазначеного Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 Земельного кодексу України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналіз наведених норм права у взаємозв'язку дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2016 року у справі № 820/3507/15.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції у справі, що розглядається, предметом якої є рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, про те, що цей спір необхідно розглядати в порядку, визначеному Цивільно-процесуальним кодексом України, ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Вказані обставини залишені апеляційним судом поза увагою, що дає підстави стверджувати про невідповідність рішення суду вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є підставою для його скасування та направлення справи на новий розгляд у відповідності до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2015 року у справі № 4826/1262/13 скасувати.

Справу № 4826/1262/13 за позовом ОСОБА_4 до Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, скасування рішення, направити до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді: