Справа № 452/3080/16-а
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2017-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/3080/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2017 року м .Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого - судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 про визнання дій Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області протиправними та зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 01.12.2016 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови йому, позивачу, у поновленні виплати пенсії за вислугу років з 01.01.2016 та про зобовязання відповідача поновити йому, позивачу, з 01.01.2016 виплату раніше призначеної за вислугою років пенсії.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він, позивач, з 26.11.2007 року перебуває на обліку в Самбірському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області та отримував пенсію згідно з Законом України «Про прокуратуру» і одночасно, він працював до 07.11.2016 включно в прокуратурі Львівської області на адміністративній посаді першого заступника прокурора області, однак з 01.04.2015 виплату вказаної пенсії було припинено у звязку з внесенням змін до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Відповідач листом від 03.08.2016 відмовив у задоволенні його заяви від 29.07.2016 про поновлення виплати пенсії.

Такі дії відповідача щодо припинення виплати пенсії вважав такими, що порушують його, позивача, право на соціальний захист, закріплене у ст. 48 Конституцій України.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працював він, позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у звязку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії йому було припинено.

Проте, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру».

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у звязку з чим, з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються і тому особам, які підпадають під дію Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так як з 1 червня 2015 року посада, на якій він працював, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», то підстави для невиплати пенсії, передбачені ч. 1 ст. 47, ст. 54 Закону N 1058, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати йому, позивачу вказаної пенсії відсутні.

Таким чином, застосування відповідачем положень Закону України від 02.03.2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та припинення виплати призначеної йому пенсії призвело до погіршення його матеріального становища. При цьому, право на одержання призначеної пенсії він отримав до прийняття вказаного закону.

Відповідач у встановлений строк подав заперечення проти позову, в якому посилався на те, що пенсію ОСОБА_1 призначено з 26.11.2007, як працівнику прокуратури відповідно до ч. 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 90 % від заробітку. Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VII внесено зміни до частини 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016, внесено зміни до частини 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», зокрема , тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, призначені пенсії(щомісячне довічне грошове утримання) не виплачуються.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 2ІЗ-VII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2016, внесено зміни до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», згідно яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, призначені пенсії не виплачуються.

Тобто, в чинному законодавстві, зокрема в ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» чітко зазначено про невиплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім цього, щодо поновлення виплати призначеної пенсії Вищий адміністративний суд України висловив правову позицію в своїй постанові від 25 лютого 2016 № К/800/40894/15, в якій зокрема зазначено:«Посилання ж суду апеляційної інстанції як на підставу відновлення з 01.06.2015 виплати пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 є помилковим, оскільки останнім передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування». «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України; при цьому вказаний пункт не містить приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої, у тому числі, призначеної на підставі Закону № 1058».

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 17 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із відповіді Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2007 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», і оскільки з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про прокуратуру», пенсії в порядку та на умовах, визначених цим Законом не призначаються, а раніше призначені не перераховуються, а тому протоколом від 03.08.2016 № 16 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років та в поновлення виплати пенсії.

Суд відхиляє вимогу позивача про відновлення виплати йому з 01.06.2015 раніше призначеної пенсії за вислугу років, керуючись таким.

Згідно п. 15 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII частину пятнадцяту статті 86 Закону України «Про прокуратуру» було викладено в новій редакції, згідно якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цього Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Також на підставі п. 29. Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII у частині пятнадцятій статті 86 Закону України «Про прокуратуру» абзаци перший і другий викладено в такій редакції: 15. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, зазначеними законами однозначно встановлено, що працюючим пенсіонерам, на яких поширюється дія Закону України «Про прокуратуру», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується, а у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті, розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 162, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Відмовити за недоведеністю позовних вимог в адміністративному позові ОСОБА_1 про визнання протиправною відмову Самбірського обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 03.08.2016 № 5416/03-27 про поновлення ОСОБА_1 з 01.06.2015 виплати раніше призначеної пенсії та про зобовязання цього управління поновити виплату вказаної пенсії з 01.01.2016.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя