Справа № 822/1175/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1175/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

14 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача: Ліщишина О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та за обставин викладених в ній просив суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився. Разом з тим, 27 жовтня 2017 року на адресу суду через канцелярію надійшло заперечення позивача на апеляційну скаргу відповідно до якої позивач просив розглядати справи за його відсутності.

Враховуючи положення частини 4 статті 122 КАС України, де вказано, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що на підставі наказу №17 дек від 06.03.2017 комісія у складі ГУНП у Хмельницькій області та УВБ у Хмельницькій області ДВБ НП України провела службове розслідування за фактом згідно рапорту заступника начальника УКЗ - начальника ВІОС ГУНП в Хмельницькій області майора поліції Кузьміна П.П. 06.03.2017 працівниками управління патрульної поліції у м. Хмельницькому ДПП України, близько 01.59 було зупинено автомобіль під керуванням позивача. Під час розмови з останнім було встановлено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а тому йому було запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного сп'яніння, на що він в присутності двох свідків відмовився. Також, під час перевірки документів на право керування автомобілем позивач не пред'явив посвідчення водія категорії "В", чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху.

09 березня 2017 року начальником Головного управління національної поліції в Хмельницькій області генералом поліції третього рангу М.О. Семенишиним видано наказ № 01, яким за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.1 частини 1 cт. 18 Закону України "Про національну поліцію", п.З розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, на старшого оперуповноваженого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України з позбавленням премії за відповідний місяць.

Наказом начальника ГУНПУ у Хмельницькій області від 24.03.2017 №23 о/с дск майора поліції ОСОБА_3 (0016958) старшого оперуповноваженого управління ГУНП в Хмельницькій області майора поліції з 24.03.2017 звільнено зі служби в поліції.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог статті 1 цього Закону Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог ст.3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 ст. 18 вказаного Закону визначено, що поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції ч.3 ст.11 Закону №580-VIII).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 77 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

28.12.2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 №901-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію", згідно з яким до набрання чинності Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції" дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІУ "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", поширюється на поліцейських.

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 7 вищевказаного Дисциплінарного статуту службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ч. 1 ст. 8 Дисциплінарного статуту начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

За порушення службової дисципліни на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рапорту заступника начальника УКЗ - начальника ВІОС ГУНП в Хмельницькій області майора поліції Кузьміна П.П. 06.03.2017 працівниками управління патрульної поліції у м. Хмельницькому ДПП України, близько 01.59 було зупинено автомобіль під керуванням позивача. Під час розмови з останнім було встановлено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а тому йому було запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного сп'яніння, на що він в присутності двох свідків відмовився. Також, під час перевірки документів на право керування автомобілем позивач не пред'явив посвідчення водія категорії "В", чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підставою для проведення службового розслідування в даному випадку був факт порушення транспортної дисципліни оперуповноваженим першого відділу управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_3.

За результатами службового розслідування 09.03.2017 комісією ГУНП у Хмельницькій області та УВБ у Хмельницькій області ДВБ НП України прийнятий висновок, затверджений начальником ГУНП в Хмельницькій області генералом поліції третього рангу Семенишиним М.О., яким встановлено грубе порушення позивачем службової та транспортної дисципліни, норм Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що призвело до вчинку, який викликав негативний суспільний резонанс щодо діяльності поліції.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач, перебуваючи на службовому завдані допустив порушення службової дисципліни, зважаючи на наступне. 05.03.2017 року ОСОБА_3 знаходився на добовому чергуванні. 06.03.2017 року близько 01 год. 00 хв. він заїхав на автозаправку "ОККО" заправив автомобіль та розпочав рух по проспекту Миру у напрямку вул. Зарічанська. Під час руху о 01 год. 40 хв. майор поліції ОСОБА_3 помітив, що по узбіччю дороги рухається оперуповноважений управління ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 з подругою.

У подальшому, посадивши до службового автомобілю сторонніх осіб, майор поліції ОСОБА_3 безпідставно та без дозволу керівництва відхилився від маршруту прямування до місця розташування управління ГУНП та з невстановлених мотивів скерував службовий транспортний засіб на стоянку біля нічного клубу.

Надалі, позивача було зупинено працівниками патрульної поліції. Згідно з відеозаписів, створених за допомогою нагрудних патрульних поліцейських вбачається, що позивач не контролював свою поведінку, почуття та емоції, тривалий час не пред'являв своє водійське посвідчення, ухилявся від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння, не дотримувався норм ділового мовлення та неодноразово допускав у розмовах з працівниками патрульної поліції ненормативну лексику. Окрім того, було встановлено, що під час розмови з патрульними поліцейськими у ОСОБА_3 були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: у позивача була наявна нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації руху. Під час проходження медичного огляду позивач намагався уникнути правильного діагностування свого стану: закрив язиком мундштук-трубку приладу "Драгер", вдихав повітря в себе, коли лікар та медсестра пояснювали, що потрібно видувати повітря. Після багатьох спроб пройти огляд на приладі "Драгер", лікар запропонував зробити спеціальні вправи, які визначають спяніння особи, однак ОСОБА_3 відмовився. Зазначеним обставинам суд першої інстанції оцінки не дав.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про запобігання корупції", Закону України "Про Національну поліцію", з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов'язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 р. № 1179 були затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до п. 3 Розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, керівник органу (підрозділу) поліції повинен: бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих; відповідати за віддані (видані) розпорядження (доручення) і накази, наслідки їх реалізації, відповідність їх законодавству України; об'єктивно оцінювати виконання службових обов'язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України; заохочувати етичну поведінку; запобігати виникненню конфлікту інтересів у діяльності підлеглих, а в разі виникнення - сприяти його оперативному вирішенню.

Посилання суду першої інстанції на те, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.05.2017 року закрито провадження у справі №686/5345/17 відносно ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а відтак, висновок службового розслідування та наказ про звільнення не містять законних підстав для звільнення позивача є необгрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 було звільнено не тільки на підставі фактів адміністративного правопорушення, а на підставі порушення службової та транспортної дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських.

Колегія суддів відзначає, що працівники поліції у порівнянні з пересічними громадянами несуть підвищену дисциплінарну відповідальність, тому за порушення дисципліни до них вживаються суворі заходи дисциплінарного впливу; визначення виду стягнення здійснюється начальником відповідно до його повноважень, з урахуванням висновків службового розслідування та при наявності підстав для його накладення.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_3 скоїв вчинок, що дискредитує звання Національної поліції України, встановлені у висновку службового розслідування обставини давали підстави відповідачу застосувати до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи та дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позову.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 листопада 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Драчук Т. О.