Справа № 812/538/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Басова Н.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №812/538/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луганської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/538/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Луганської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання висновку про перерахування надмірно сплачених грошових коштів зі сплати земельного податку, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/538/17 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз до Луганської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання висновку про перерахування надмірно сплачених грошових коштів зі сплати земельного податку - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Луганської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Луганській області, що втілилась у ненаданні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків:

-про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз (№8069 МФО 321767 ПАТ ВТБ Банк Україна) надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб у розмірі 7 000 000 (сім мільйонів) грн. 00 коп.;

-про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз (№8069 МФО 321767 ПАТ ВТБ Банк Україна) надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб у розмірі 3 000 000 (три мільйони) грн. 00 коп.

Зобовязано Луганську обєднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Луганській області з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки:

-про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз (№8069 МФО 321767 ПАТ ВТБ Банк Україна) надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб у розмірі 7 000 000 (сім мільйонів) грн. 00 коп.;

-про перерахування на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз (№8069 МФО 321767 ПАТ ВТБ Банк Україна) надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб у розмірі 3 000 000 (три мільйони) грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Луганської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Луганській області () на користь Публічного акціонерного товариства Луганськтепловоз () судові витрати у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. (т.2 арк.справи 183-187)

Відповідач Луганська обєднана державна податкова інспекція головного управління державної фіскальної служби у Луганській області не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (т. 2 арк.справи 196-199)

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач Публічне акціонерне товариство Луганськтепловоз () є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Луганської міської ради 18 червня 2003 року, що підтверджується інформацією зазначеною у виписці з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 арк.справи 10).

Позивач є платником податків та перебуває на обліку в контролюючих органах з 09.07.1993 за №5584/15 (арк.справи 11).

23.06.2015 зареєстровані зміни №1 до Статуту ПАТ Луганськтепловоз, згідно з якими місцезнаходження Товариства зазначено: Україна, 93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна,52-Б (т.1 арк.справи 17).

У безстроковому користуванні Позивача знаходяться земельні ділянки, які розташовані у м.Луганську. Вказані обставини підтверджуються копіями державних актів на право користування землею: серія Б №008970 від 1985 року, серія Б №008891 від 1980 року, серія Б №007502 від 1979 року, серія Б №095 063 від 1990 року (т.2 арк.справи 159-174); копіями рішень виконавчого комітету Луганської міської ради депутатів працюючих Луганської області: №249/9 від 10.05.1965, №267 від 21.05.1966 та №9/1 від 07.01.1969 (т.2 арк.справи 175-178).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Отже з 14 квітня 2014 року на території Луганської області розпочалась антитерористична операція, яка не завершилась до теперішнього часу.

Позивач у відповідності до вимог Податкового кодексу України у період з травня 2014 року по грудень 2016 року своєчасно сплачував податок за землю на загальну суму 12 289 869,65грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, звітних та уточнюючих податкових декларацій та інтегрованою карткою платника земельного податку з юридичних осіб (т.1 арк. справи 80-254, т.2 арк. справи 1-81, т.2 арк. справи 109-135).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач скористався наданим податковим законодавством правом на повернення надміру сплаченого земельного податку юридичних осіб і 30 січня 2017 року подав Відповідачу заяву вих.№866-42 від 30.01.2017 про перерахування на розрахунковий рахунок підприємства надмірно сплачених коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб, в розмірі 7 000 000 грн. та заяву за вих.№866-82 від 28.02.2017 про перерахування на розрахунковий рахунок підприємства надмірно сплачених коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб, в розмірі 3 000 000 грн. (т.1 а.с.18,40).

Факт отримання Відповідачем вказаних заяв підтверджується копією Журналу вхідної кореспонденції Жовтневого відділення Луганської ОДПІ за 2017 рік (т.2 арк. справи 141а-143).

В подальшому, 21.02.2017 та 27.03.2017 Позивачем направлено до контролюючого органу запити №866-68 від 21.02.2017 та №866-114 від 27.03.2017 щодо стану виконання вказаних заяв про повернення надмірно сплачених грошових коштів (т.1 а.с.19,41), які також були отримані Відповідачем (т.2 а.с.137-141).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач будь-якої відповіді або висновку про перерахування на розрахунковий рахунок підприємства надмірно сплачених коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб, позивачу не надав.

Аналізуючи вказані вище обставини, виникненні між сторонами правовідносини та норми ПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненадання висновку про перерахування надмірно сплачених грошових коштів зі сплати земельного податку з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи; надавати органам державної влади та органам місцевого самоврядування на їх письмовий запит відкриту податкову інформацію в порядку, встановленому законом; оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом; вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі. За невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Статтею 20 ПК України передбачені права контролюючих органів.

01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні, згідно з яким підрозділ 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України було доповнено пунктом 38.7 у наступній редакції:

Не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та перебувають у власності та/або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, у період з 14 квітня 2014 року до 31 грудня року, в якому завершено антитерористичну операцію.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу вважаються надміру сплаченими грошовими зобовязаннями та підлягають поверненню.

В подальшому вказана норма була змінена Законом України від 23.03.2017 № 1989-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні". Вказані зміни набули чинності 15.04.2017.

Оскільки Позивач подав заяви про повернення надміру сплаченого земельного податку юридичних осіб 30.01.2017 та 28.02.2017, тому до правовідносин, що виникли між сторонами застосовуються норми ПК України в редакції саме від 21.12.2016, які набули чинності 01.01.2017.

Право на повернення надміру сплачених сум податків та зборів також закріплено в п.17.1 ст.17 ПК України.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені регулюються статтею 43 ПК України.

Згідно вказаної норми, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобовязання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Процес повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень ст.ст.43,102 ПК України, ч.2 ст.45 та ч.2 ст.78 БК України регламентується Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за №1679/28124 (далі Порядок №1146).

Аналізуючи обидві норми ПК України, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що Позивач набуває права на повернення надмірно сплаченого податку за таких умов:

- земельні ділянки повинні бути розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та перебувають у власності та/або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, у період з 14 квітня 2014 року до 31 грудня року, в якому завершено антитерористичну операцію;

- відсутність у такого платника податкового боргу;

- подання платником податків заяви про таке повернення в довільній формі протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми із зазначенням напряму перерахування коштів.

Як вже було зазначено раніше, у безстроковому користуванні Позивача знаходяться земельні ділянки, які розташовані у м.Луганську, що підтверджується правовстановлюючими документами.

17 березня 2015 року Верховна Рада України прийняла Постанову №254-VІІІ Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями.

Згідно вказаної Постанови визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Статтею 1 Закону України від 16.09.2014 № 1680-VII Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей передбачено, що тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

У пункті 1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №252-VІІІ Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування зазначено, що до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Враховуючи викладене, місто Луганськ географічно входить до населених пунктів, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, а тому належить до тимчасово окупованих територій.

Позивач у строки визначенні ПК України (протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми) подав у довільній формі заяви №866-42 від 30.01.2017 та №866-82 від 28.02.2017 про повернення надміру сплаченого земельного податку юридичних осіб на суму 7 000 000 грн. та суму 3 000 000 грн. за період з травня 2014 року по грудень 2016 року відповідно з зазначенням напряму перерахування надмірно сплачених грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства, який відкритий в банківській установі, розташованої на контрольованій території.

Також у Позивача відсутній податковий борг, що підтверджується довідками про відсутність заборгованості із податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС (т.1 а.с.20,82, т.2 а.с.151).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що Позивач виконав всі вимоги податкового законодавства та набув права на повернення надмірно сплачених грошових коштів з земельного податку юридичних осіб у розмірі 7 000 000 грн. та 3 000 000 грн.

Отримавши такі заяви Позивача, Відповідач не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви повинен був підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, як передбачено ст.43 ПК України.

Однак, Луганська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області вимоги ст.43 ПК України не виконала, чим допустила протиправну бездіяльність.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належним захистом порушених прав Позивача буде саме зобовязання Відповідача з дня набрання судовим рішенням законної сили подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків про перерахування на розрахунковий рахунок ПАТ Луганськтепловоз надмірно сплачених грошових коштів, які обліковуються на особистому рахунку з земельного податку юридичних осіб у розмірі 7 000 000 грн. та 3 000 000 грн.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що п.8 Порядку №1146 передбачено погодження таких висновків з відповідними місцевими фінансовими органами, а згідно з п.24-1 розділу VІ Бюджетного кодексу України таке погодження необхідно отримати від Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, яка листом від 13.03.2017 №03/01-20-461 повернула без погодження висновки, надіслані Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, з огляду на наступне.

Згідно наданої копії листа Департаменту фінансів Луганської обласної військово-цивільної адміністрації від 13.03.2017 №03/01-20-461 вбачається, що висновки повернуті без погодження у звязку з тим, що на той час Департаменту фінансів не надані повноваження щодо погодження висновків на повернення коштів згідно з п.24-1 розділу VІ Бюджетного кодексу України (т.2 арк.справи 144).

Вказані обставини не можуть ставитись в залежність виконання вимог ст.43 ПК України Луганською обєднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Луганській області, оскільки доказів тому, що взагалі ці висновки щодо повернення Позивачу надмірно сплачених грошових коштів Відповідачем підготовлені, представник відповідача суду не надав.

А крім того, зі змісту вказаного листа неможливо встановити про які саме висновки і відносно яких саме підприємств іде мова.

Враховуючи викладене, вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Луганської обєднаної державної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/538/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року у справі № 812/538/17 - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у справі протягом трьох днів з моменту підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_2