Справа № 802/1895/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 листопада 2017 р. Справа № 802/1895/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Тульчинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Світанок" про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

24.10.2017 року Тульчинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області звернулося до суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Світанок" про стягнення заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що Сільськогосподарський виробничий кооператив "Світанок" перебуває на обліку в Тульчинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за вересень 2017 року в сумі 1110,33 грн.

У зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах не погасив, позивач звернувся до суду з позовом про її стягнення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі (вх. №24939 від 13.11.2017 року).

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу місця реєстрації відповідача, отримана останнім 30.10.2017 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд вирішив здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Світанок» перебуває на обліку в Тульчинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області і є платником внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також суб'єктом відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пункту «в» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідач має сплатити до Пенсійного фонду, витрати на виплату та доставку пенсій за вересень 2017 року пенсіонерам, які мають стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, призначену громадянину ОСОБА_1.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з вересня 2017 року (а.с. 6), витягом з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 (а.с. 9) та розрахунком боргу (а.с. 8,11).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці правовідносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п. 1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; п. 2 - філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Дані витрати відшкодовуються у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування (абз. 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування").

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1 Розділу 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 у розмірі 100 відсотків.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За правилами встановленими пунктом 6.7 Розділу 6 Інструкції, підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Судом встановлено, що відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що надіслані позивачем на адресу відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за вересень 2017 року складає 1110,33 грн.

Однак відповідач не відшкодував до Пенсійного фонду України фактичні витрати на виплату пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що призначена вказаному вище пенсіонеру, за вересень 2017 року в загальній сумі 1110,33 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи. Станом на день розгляду справи в суді, доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, та сума, відображена в позовній заяві, підтверджується належними доказами, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Світанок» (с. Вовчок, Немирівський район, Вінницька область, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за вересень 2017 року в сумі 1110,33 грн. (тисяча сто десять гривень тридцять три копійки).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович