Справа № 694/1402/17
Суддя: Гончаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1402/17
провадження 2-а/694/48/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка адміністративний позов Звенигородського районного відділу УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України громадянина Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Звенигородський районний відділ УДМС України в Черкаській області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такого, що незаконно перебуває на території України. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 12.09.2017 року, в ході проведення цільових профілактичних перевірок щодо місць ймовірного перебування порушників міграційного законодавства, за адресою АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м.Севастополь, документованого паспортом НОМЕР_1, виданим 06.08.2002 р.Жовтневим відділом внутрішніх справ м.Саранська Російської Федерації. До територіального підрозділу УДМС України в Черкаській області за місцем його проживання для продовження терміну перебування на території України відповідач не звертався. ОСОБА_2 12.09.2017 року Звенигородським РВ УДМС України в Черкаській області, було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв»язку з ухиленням від виїзду з України після закінчення терміну перебування. На виконання постанови Звенигородського РВ УДМС України в Черкаській області серії МЧК №030299 від 12.09.2017 року призначено адміністративне стягнення в сумі 510,00 грн., який відповідач не сплатив. Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України немає, приймаюча сторона та законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, родичів та знайомих на території України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає. 12.09.2017 року позивачем прийнято рішення № 8 про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, який в порядку, передбаченому пунктом 1.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, адміністрації Прикордонної служби України та Служби Безпеки України від 23.04.2012 року №353/257/150 в письмовій формі зобов»язався не пізніше 12.10.2017 року залишити територію України. На даний час відповідач свідомо не виконав рішення про примусове повернення, не покинувши території України у встановлені зазначеним рішенням терміни, чим порушив вимоги ст. 26 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Позивач вважає, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедур, видворення та існує ризик його втечі.

Представник позивача в особі ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 перебуває на території України з порушенням чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.09.2017 року в ході проведення цільових профілактичних перевірок місць ймовірного перебування порушників міграційного законодавства за адресою АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець м.Севастополь, документованого паспортом НОМЕР_1, виданим 06.08.2002 р.Жовтневим відділом внутрішніх справ м.Саранська Російської Федерації, без постійного місця проживання, не працюючого, у якого в паспорті відсутня дата в»їзду на територію України, а також відсутня міграційна картка. До територіального підрозділу У ДМС України в Черкаській області за місцем свого проживання для продовження терміну перебування на території України відповідач не звертався. Будучи опитаним в судовому засіданні громадян РФ ОСОБА_2 підтвердив, що незаконно перебуває на території України та не має заперечень щодо його видворення.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до частини 3 статті 3 розділу I вказаного Закону, іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу положень ч. 1 ст. 26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Враховуючи, що громадянин РФ ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, грубо порушив підпункт 2 п.2 Постанови КМУ від 15.02.2012р. №150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відносно громадянина ОСОБА_2, було прийнято рішення за № 8 від 12.09.2017 про його примусове повернення з України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 12.10.2017 року.

Разом з тим відповідач самостійно територію України не залишив.

За порушення правил перебування іноземців в Україні 12.09.2017 року відносно громадянина РФ ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову серії ПН МЧК № 030299 від 12.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., відповідачем суму штрафу не сплачено.

За правилами ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх поззовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо ворни не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-7 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Розділ III КАСУ доповнено статтею 183-7, якою визначено порядок провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства.

Згідно інформаційного листа Вищого Адміністративного суду України № 844/12/1-13 від 13.06.2013 у зв'язку з виникненням у судовій практиці питань, пов'язаних із визначенням належного позивача у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України та територіальної підсудності цих справ, на підставі статті 32 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне повідомити таке.

За змістом частини першої статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", частини першої статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України правом на звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України наділений центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не виконано рішення про примусове повернення від 12 вересня 2017 року №8 у встановлений строк без поважних причин, яке є чинним, не оскаржувалось та не скасовано, враховуючи відсутність у громадянина РФ ОСОБА_2 документів на право перебування на території України, з огляду на відсутність встановлених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборон на примусове видворення відповідача, - суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.13 ст.183-7 КАС України, за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, передбачених цією статтею, судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 18, 70-72, 79, 104, 160-163, 183-7, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Звенигородського районного відділу УДМС України в Черкаській області - задовольнити.

Видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Копію постанови невідкладно видати особам, які брали участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Гончаренко