Справа № 804/5224/17
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 р. Справа № 804/5224/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Новомосковського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Новомосковський міськрайонний центр зайнятості звернулвся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем не повідомлено Новомосковський міськрайонний центр зайнятості щодо своєї трудової діяльності, відповідачем не виконувались зобов'язання, встановлені Законом України "Про зайнятість населення", у зв'язку з чим ним мають бути повернуті кошти, що виплачувались у вигляді допомоги по безробіттю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, в порядку письмового провадження.
Відповідач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, проте у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи не надав.
Зважаючи на приписи ч. 4 ст. 122, ч. 4, ч. 6 ст. 128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст. 122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 1533-III від 02.03.2000 року (далі - Закон № 1533).
Відповідно до статті 1 Закону № 1533 загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття встановлені Законом України від 05.07.2012 року № 5067-VI Про зайнятість населення (далі по тексту Закон №5067).
Статтею 9 Закону №5067 передбачено, що кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов'язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 5067 безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону № 5067 передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону.
Відповідно до частини 1 ст.22 Закону № 1533 право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Згідно з частиною 3 статті 22 Закону № 1533 допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.
Частиною 2 статті 36 Закону № 1533 передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем 10.09.2016 року було подано заяву до Новомосковського міськрайонного центру зайнятості про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.
На підставі Наказу від 16.09.2016 року № НТ160916 ОСОБА_2 надано статус безробітного з 16.09.2016 року і розпочата виплата допомоги по безробіттю.
Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за № 7 від 10.03.2017 року встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку в Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості, перебував у трудових відносинах з ТОВ "ВЕТО" в період з 08.09.2016 року (Наказ №16-146к від 07.09.2016 року) по 05.10.2016 року (Наказ №16-162к від 05.10.2016 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України).
Частиною 1 статті 4 Закону № 5067 передбачається, що в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Згідно з ч.2 ст. 44 Закону № 5067 зареєстровані безробітні зобов'язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.
Таким чином, в порушення статті 36 Закону №1533 ОСОБА_2 не було повідомлено Новомосковський міськрайонний центр зайнятості про перебування у трудових відносинах з ТОВ "ВЕТО".
Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 36 Закону № 1533 сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання ним своїх обов'язків та зловживання ними підлягає стягненню з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, сума необґрунтовано отриманої відповідачем допомоги по безробіттю за період з 16.09.2016 року по 18.01.2017 року становить 982,88 грн.
Про необхідність повернення вказаної суми коштів Новомосковським міськрайонним центром зайнятості направлено ОСОБА_2 повідомлення вих. № 834 від 19.05.2017 року.
З огляду на зазначене вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 982,88 грн. є правомірними.
Відповідачем в порядку статті 71 КАС України не надано суду доказів сплати заборгованості в сумі 982,88 грн.
Можливість вирішення спорів, які виникають у зв'язку із застосуванням Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" у судовому порядку, визначена статтею 39 зазначеного Закону.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Новомосковського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1