Справа № 522/6476/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/6476/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
За участю секретаряОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Одеській області, Головного Управління Пенсійного Фонду в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

05.04.2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Одеській області ,Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та після уточнення позовних вимог 06.06.2017 року просив визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Одеській області неналежному оформленні грошового атестату та інших документів відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2016 р. у справі № 815/5784/15, зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Одеській області згідно порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007№ 3-1, підготувати та направити до ГУПФУ в Одеській області усі необхідні документи, оформлені відповідно до діючого законодавства, включаючи грошовий атестат, в якому посадовий оклад визначено в розмірі -1100 грн, оклад за військове звання -130 грн, надбавка за вислугу років 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням - 369 грн, робота з таємними виробами, носіями, документів 15% посадового окладу - 165 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50% відсотків посадового окладу з урахування окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років - 799 грн., надбавка від посадового окладу за спортивне звання "Майстер спорту міжнародного класу" 15 відсотків - 165 грн., надбавка за науковий ступінь кандидата філософських наук 15% посадового окладу - 165 грн., премія 200% грошового забезпечення - 5787 грн., нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України, подання про призначення пенсії, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у не перерахунку пенсії відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2016 р. у справі № 815/5784/15, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийняти в провадження документи, від Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, згідно порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, здійснити перерахунок пенсії в наступному розмірі: посадовий оклад визначено в розмірі -1100 грн, оклад за військове звання -130 грн, надбавка за вислугу років 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням - 369 грн, робота з таємними виробами, носіями, документів 15% посадового окладу - 165 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50% відсотків посадового окладу з урахування окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років - 799 грн., надбавка від посадового окладу за спортивне звання "Майстер спорту міжнародного класу" 15 відсотків - 165 грн., надбавка за науковий ступінь кандидата філософських наук 15% посадового окладу - 165 грн., премія 200% грошового забезпечення - 5787 грн., та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 26 серпня 2015 року.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню за наступних обставин:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції та апеляційної інстанції було встановлено , що ОСОБА_5 в період з 12.08.1995 року по 26.08.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджено записами про проходження служби в послужному списку позивача.

11.01.1999 року позивачу присвоєно звання майстра спорту України з таїландського боксу, що підтверджено посвідченням Державного комітету України з фізичної культури і спорту № 8821 та 09.06.1999 року позивачу присвоєно звання майстра спорту України міжнародного класу з таїландського боксу Муєй Тай, що підтверджено посвідченням Державного комітету України з фізичної культури і спорту № 1576, також 06.12.2002 року позивачу згідно наказу №2612 присвоєно звання майстра спорту України з карате Годзю-рю, що підтверджено посвідченням Державного комітету України з питань фізичної культури і спорту .

В період з 01.01.1997 року по 01.01.2003 року ОСОБА_5, входив до складу національної збірної команди України по таїландському боксу Муєй-Тай та виконав норматив майстра спорту України міжнародного класу по таїландському боксу Муєй-Тай, що підтверджено довідкою Української федерації таїландського боксу Муєй-Тай № 36 від 10.09.2015 року.

З 17.04.2006 року ОСОБА_5, проходив службу в Іллічівському відділі по боротьбі з організованою злочинністю при УБОЗ УМВС України в Одеській області.

Згідно наказу ГУМВС України в Одеській області від 26.06.2006 року №244 капітану міліції ОСОБА_5, оперуповноваженому в особливо важливих справах Іллічівського відділу по боротьбі з організованою злочинністю при УБОЗ УМВС України в Одеській області з 01.01.2006 року встановлено надбавку до посадового окладу у розмірі 15% за звання майстра спорту міжнародного класу.

15 березня 2007 року рішенням спеціалізованої вченої ради Південноукраїнського держаного педагогічного університету ім. К.Д.Ушинського міністерства освіти і науки України на підставі прилюдного захисту дисертації ОСОБА_5, присуджено наукову ступінь кандидата філософських наук за спеціальності: соціальна філософія та філософія історії, та на підставі рішення президії Вищої атестаційної комісії України (протокол № 37-06/3) видано дипломом кандидата наук № 039976 .

Згідно наказу ГУМВС України в Одеській області № 288о/с від 24.05.2007 року, відповідно до п.4 Указу Президента України Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ від 04.10.1996 року № 926/96 (чинний до 01.01.2008 року), капітану міліції ОСОБА_5, оперуповноваженому в особливо важливих справах відділу оперативного прикриття та роботи з персоналом управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУМВС України з 01.06.2007 року встановлено надбавку за науковий ступінь кандидата філософських наук в розмірі 15% .

Наказом ГУМВС України в Одеській області від 10.07.2008 року №374 о/с у звязку з оргштатними заходами капітана міліції ОСОБА_5, призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділення кадрового забезпечення та оперативного прикриття УБОЗ ГУМВС України в області та встановлено надбавки (серед інших) за спортивне звання Майстра спорту міжнародного класу у розмірі 15% та за науковий ступінь кандидата наук у розмірі 15%.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2016р. позов задоволений частково. Зобовязано ліквідаційну комісію ГУМВС України в Одеській області нарахувати та включити до грошового атестату ОСОБА_5 надбавки за звання Майстра спорту України міжнародного класу у розмірі 15% та за наукову ступінь кандидата філософських наук у розмірі 15%.

Стягнуто з ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_5 надбавки за звання майстра спорту України міжнародного класу та за наукову ступінь кандидата філософських наук в розмірі 23 852,90 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року постанова Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2016р залишена без змін,тобто набрала законної сили.

02.09.2016 на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області оформлено оновлений грошовий атестат від 14.09.2016 року №1247 та нараховано і включено до грошового атестату ОСОБА_5 надбавка за Майстра спорту України міжнародного класу у розмірі 165 грн. (15 %) та надбавка за наукову ступінь кандидата філософських наук у розмірі 165 грн. (15%).

27.02.2017 року ОСОБА_5 звернувся до окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ВМС України в Одеській області по справі визнання безпідставним скасування та порушення процедури скасування надбавки за службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50%;

- зобовязання ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області нарахувати та включити до грошового атестату ОСОБА_5, скасовану надбавку за службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50% до посадового окладу.

- зобовязання ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області згідно порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007№ 3-1, підготувати та направити до пенсійного фонду новий грошовий атестат зі змінами грошового забезпечення, мотивоване подання і довідку «Про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до вищевказаного закону України;

- стягнення з ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області .

17 березня 2017 року постановою Одеського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Головного Управління ВМС України в Одеській області (ліквідаційна комісія) про визнання безпідставним скасування та порушення процедури скасування надбавки за службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50%; про зобовязання ліквідаційної комісії Головного Управління ВМС України в Одеській області нарахувати та включити до грошового атестату скасовану надбавку за службу в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50 % до посадового окладу; про зобовязання ліквідаційної комісії Головного Управління ВМС України в Одеській області підготувати та направити до пенсійного фонду новий грошовий атестат зі змінами грошового забезпечення, мотивоване подання і довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; про стягнення з ліквідаційної комісії Головного Управління ВМС України в Одеській області грошових коштів у розмірі 4400 грн., - було відмовлено, 18.04.2017 року постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п.71. Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04 ,принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обовязків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelasv. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обовязок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 53, та «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Othersv. Romania), п. 38).

Згідно із п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року , тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов'язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).

Згідно п.63- 65 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_6 проти України» (заява № 40450/04), рішення набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року, Суд повторює, що стаття 13 Конвенції ( 995_004 ) прямо виражає обов'язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов'язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

Суд вже дав широке тлумачення вимогам статті 13 Конвенції ( 995_004 ) щодо скарг про невиконання рішень національних судів у нещодавньому рішенні у справі Бурдова (N 2) (див. згадане вище рішення у справі Бурдова, п. 98-100), у відповідних пунктах якого зазначено: "98. Якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії" (N 1) (Scordino v. Italy) (no. 1) [GC], N 36813/97, п. 183, ECHR 2006-...). Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів (див. згадане вище рішення у справі "Метаксас проти Греції", п. 19): тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції ( 995_004 ) (див. згадане вище рішення у справі Акашева, пп. 21-22).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що порядок виконання постанови суду повинен здійснюватися у відповідності до розділу V КАС України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», та не в порядку іншого позовного провадження, який , в цьому випадку, не можна вважати належним та ефективним засобом захисту права. .

Доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують, так як ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального права

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне,по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах вимог апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, п.1 ч.1. ст.198, 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Приморського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.