Справа № 802/1752/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 листопада 2017 р. Справа № 802/1752/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Оксоми О. М.,

представника відповідача: Наготкової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позову зазначив, що 28 квітня 2017 року наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №77, його звільнено у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На момент звільнення вислуга років позивача у Збройних Силах України становила 15 календарних років, пільгова 24 роки 7 місяців.

31 липня 2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №122 позивача виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі звільненням в запас. Вказаним наказом визначено, виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 15 календарних років.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393), військовою частиною НОМЕР_1 , де військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 , у тому числі ОСОБА_1 , перебували на фінансовому забезпеченні, позивачу в серпні 2017 року виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - на загальну суму 60122,25 грн.

Однак, розрахунок виплаченої позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні було зроблено, виходячи з його грошового забезпечення, до якого безпідставно не включено щомісячну додаткову грошову винагороду, введену Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова №889) в розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Позивач вважає такі дії військової частини НОМЕР_1 протиправними, такими, що суперечать Конституції та іншим законам України, призводять до порушення його прав, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахуванні та виплати йому грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок грошової допомоги при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплаченої суми;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу грошову допомогу при звільненні з включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної грошової винагороди, яка встановлена військовослужбовцям Збройних Сил України постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплачених сум.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразові додаткові види грошового забезпечення. При цьому, в даній нормі не конкретизовано, що щомісячна додаткова винагорода в розмірі, що не перевищує 60% місячного грошового забезпечення, входить до складу грошового забезпечення. За таких обставин вважає, що дії військової частини щодо невключення до розрахунку грошового забезпечення щомісячної винагороди є правомірними, а доводи позивача безпідставними, та відповідно, позов таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

31.07.2017 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №122, майора ОСОБА_1 , старшого офіцера бортового вузла зв`язку, звільненого наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 28 квітня 2017 року № 77 у запас, за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарних 15 років 0 місяців, пільгова 24 роки 7 місяців.

Крім того, постановлено виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 435 % (90 % - догана, наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 11.07.2017 № 93) місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, додаткову грошову винагороду в розмірі 60 % місячного грошового забезпечення за період з 01 липня по 31 липня 2017 року.

А також, виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 50 % відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 за 15 календарних років (а.с. 9).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 військовою частиною НОМЕР_1 позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на загальну суму 60122,25 грн.

Разом з тим, при нарахуванні даного забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 до розрахунку не було включено щомісячну грошову винагороду, яка була запроваджена постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій.

У зв`язку з чим, 29.08.2017 року позивач звернувся із запитом на інформацію до військової частини НОМЕР_1 , за наслідком розгляду якої йому повідомлено наступну інформацію.

При обрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги), що підлягала виплаті позивачу були враховані такі види грошового забезпечення, як оклад за військовим званням, посадовий оклад, вислуга років, доступ до державної таємниці, за особливі умови служби, за класну кваліфікацію, за шифрувальні роботи, надбавка за виконання особливо важливих завдань, премія.

Протягом останніх 24 місяців перед звільненням в запас позивача, йому виплачувалась щомісячна грошова винагорода в розмірі 60%.

При цьому, щомісячну грошову винагороду в розмірі 60% не включено у розмір грошового забезпечення, з якого проводився розрахунок одноразової грошової допомоги при звільнені (вихідної допомоги).

Виплата одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу проведена 19.08.2017 року (а.с. 10, 11).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначаються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-12).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2011-12, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другої статті 9 Закону №2011-12, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Із положень частини другої статті 15 Закону №2011-12 випливає, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби за віком, станок здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічну норму, щодо того, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, містить Постанова Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій (далі Постанова №889) військовослужбовцям Збройних Сил України введено новий вид щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно підпункту 1 пункту 1 Постанови №889, установлено щомісячну грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Так, згідно із підпунктом 2 пункту 1 Постанови №889, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 року № 550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Згідно пункту 2 вказаної Інструкції, виплата винагороди здійснюється в таких розмірах на місяць:

до 100 відсотків місячного грошового забезпечення:

військовослужбовцям, які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил України;

військовослужбовцям, які займають посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України за Переліком посад військовослужбовців - наземних авіаційних спеціалістів, які забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил Збройних Сил України та Сухопутних військ Збройних Сил України згідно з додатком 1 до цієї Інструкції;

- військовослужбовцям, які займають посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил України за Переліком військових частин і підрозділів високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил України згідно з додатком 2 до цієї Інструкції;

- військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище;

2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

За пунктом 5 Інструкції така винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою № 889 та Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ, постанови № 889, Інструкції, які регулюють підстави, порядок та умови виплати щомісячної одноразової грошової допомоги, висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 16 червня 2015 року (справа № 21-621а14).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у діях відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців збройних сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», відсутні ознаки протиправності, оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою № 889 та Інструкцією виданою на виконання вказаної постанови, - це тимчасова, нефіксована і нещомісячна виплата, а тому вона не може включатися до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Згідно зі статтею 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович