Справа № 826/26490/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2017 року 11:39 № 826/26490/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., за участю секретаря судового засідання Сом П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акіонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" Стрюкової Ірини Олександрівни
про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_4,

від відповідача - Коломієць О.А.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни про зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 45 367,62 доларів США до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у порядку черговості.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2017 справу прийнято до провадження суддею Скочок Т.О. та призначено її розгляд в судовому засіданні на 09.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що уповноваженою особою безпідставно не внесено вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки останній станом на дату розміщення оголошення про ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» з поважних причин пропустив строки, визначені ст.ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а, відтак, має право на включення його кредиторських вимог у розмірі 45 367,62 доларів США до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

У судове засідання 09.11.2017 року з'явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях, в яких зазначено, що позивачем пропущено встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк для заявлення своїх вимог до банку в якості кредитора. При цьому, останнім наголошено, що приписи вказаного Закону є імперативними, а тому відповідач на законних підставах не прийняла кредиторські вимоги позивача, та, як наслідок, не розглядала питання їх включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 (Вкладник) укладено договір банківського вкладу №2093379 від 26.12.2014, згідно якого Вкладник розміщує вклад на вкладний рахунок в розмірі 45 367, 62 доларів США (сорок п'ять тисяч триста шістдесят сім доларів США 62 центи) зі строком розміщення вкладу 9 місяців від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок.

Внесення вищезазначених грошових коштів на відповідний банківський рахунок свідчить наявна у матеріалах справи копія квитанції №9852 від 26.12.2014.

На підставі постанови Правління Національного банку України №356 від 04.06.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №113 від 05.06.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на період з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

12.06.2015 року відповідна публікація була здійснена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в газеті «Голос України».

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечувалося представниками сторін під час судового засідання, ОСОБА_1 02.10.2015 звернувся до відповідача із заявою про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» на суму 45 367,62 доларів США, яка зареєстрована за вхідним 60880, проте, так і не була задоволена банком, про що позивача повідомлено листом за вих. №22-7-27267 від 15.10.2015.

Вважаючи такі дії (бездіяльність) відповідача необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (надалі - Закон №4452).

Так, відповідно до п.п. 2 та 4 ч. 3 ст. 12 Закону №4452, виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Приписами ч. 1 ст. 26 Закону №4452 визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону №4452, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування (ч. 3 ст. 28 Закону №4452).

У силу ч.ч. 2 та 3 ст. 45 Закону №4452, Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч. 5 ст. 45 Закону №4452).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №4452, уповноважена особа фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів за вкладами.

При цьому, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними (ч. 8 ст. 49 Закону №4452).

З огляду на вищенаведені положення законодавства вбачається, що останніми визначений певний порядок звернення кредиторів з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог. При цьому, Законом №4452 встановлено, що порушення кредитором встановленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку.

Так, у матеріалах справи міститься копія стр. 11 газети «Голос України» №103 (6107) за 12.06.2015 , якою підтверджується факт виконання відповідачем положень Закону №4452 в частині оповіщення кредиторів про ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», а саме: оприлюднено інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Разом з тим, позивач лише 02.10.2015 звернувся до відповідача із заявою про включення останнього до переліку кредиторів ПАТ «КБ «Надра», тобто з пропуском строку встановленого для подачі даної заяви.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача про неможливість звернення ОСОБА_1 у встановлений для цього строк з мотивів складних умов особистого життя його родини, а саме: як вказує позивач у своєму позові, утримання його матері, яка за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду і піклування та утримання його сестри, яка є інвалідом ІІ групи, а також графік його роботи на посаді головного інженера проекту проектно-технологічного відділу ДП Інженерно-технологічний центр «АТОМЕНЕРГОТРЕНІНГ», оскільки приписи Закону №4452 мають імперативний характер та не передбачають можливості поновлення чи продовження строку для звернення з кредиторськими вимогами незалежно від причин поважності пропущення такого строку.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували об'єктивну неможливість звернення позивача з кредиторськими вимогами до ПАТ «КБ «Надра» у період з 13.06.2015 по 13.07.2015, а також неможливість звернення уповноваженого представника позивача з такої заявою.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем було пропущено строк пред'явлення вимоги про включення до реєстру акцептованих кредиторів, а будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів за вкладами, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69 - 71, 72, 94, ст.ст. 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок