Справа № 632/577/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.Справа № 632/577/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2017р. по справі № 632/577/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області (далі - відповідач, ВК Закутнівської сільради), третя особа ОСОБА_3, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області у вигляді листа сільського голови ОСОБА_4 за №02-20/86 від 28.03.2017 року щодо відмови у постановці позивача на квартирний облік разом з членом родини позивача ОСОБА_3 - третьою особою по справі; зобов'язати Закутнівську сільську раду Первомайського району Харківської області вчинити дії щодо взяття позивача разом із членом сім`ї ОСОБА_3 на квартирний облік за місцем мешкання позивача у с. Закутнівка Первомайського району Харківської області, як таку, що потребує поліпшення житлових умов в позачерговому порядку. (а.с.2-6)

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29.05.2017 року змінено неналежного відповідача по справі на належного - виконавчий комітет Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, а також повернуто позивачу ОСОБА_1 позовну заяву в частині вимог щодо взяття на квартирний облік позивача разом із членом сім`ї ОСОБА_3 (а.с.36-37).

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2017р. по справі № 632/577/17 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі через їх безпідставність. (а.с.81-83)

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2017р. по справі № 632/577/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. (а.с.89-91)

Позивач та представник позивача, третя особа - ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу частково задовольнити з огляду на наступне.

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду, проте на думку колегії суддів , такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень .

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "субєкт владних повноважень" відповідно до п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно до прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, розглядаються судами в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом частини 1 статті 36 Житлового кодексу України облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської , районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Статтею 43 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в постановці на квартирний облік разом з третьою особою ОСОБА_3 , оскільки оскаржуваним рішенням відповідача порушено їх право на отримання житла, тобто мова йде про захист порушеного саме цивільного права, що, в свою чергу, виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло, а тому підлягає вирішенню саме за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02 березня 2016 року (справа № 6-14цс16), від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2139цс15).

Таким чином, не обговорюючи питання правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вважає, що в цьому випадку неоднаково застосовано статтю 6 Конвенції стосовно «суду, встановленого законом».

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Положеннями ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

За правилами частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених стст.155,157 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин та допущених судом першої інстанції порушень норм процессуального права постанова суду першої інстанції у справі підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про закриття провадження у справі з одночасним роз'ясненням позивачу права звернення за захистом своїх прав до суду цивільної юрисдикції.

Враховуючи вищевказане керуючись ст.ст. 157, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2017р. по справі № 632/577/17 скасувати.

Провадження по справі № 632/577/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 16 листопада 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Яковенко М.М.