Справа № 559/503/17
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/503/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування Радивилівської РДА Щепанської Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, органу опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилається на те, що 14 вересня 2016 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, яка трапилась на 351 км + 300 м автодороги Київ-Чоп, що в межах Рівненського району Рівненської області, загинула ОСОБА_9. Причиною ДТП стало порушення вимог Правил дорожнього руху, з боку водія «Renault Master» р. н. НОМЕР_3 ОСОБА_7. На момент загибелі ОСОБА_9 перебувала у службовому відрядженні, як працівник Радивилівської РДА, згідно розпорядження голови районної адміністрації № 51-в від ІНФОРМАЦІЯ_4. В результаті проведеного розслідування факту даного нещасного випадку було складено акт розслідування групового нещасного випадку (форма Н-5) від 25.10.2016 та акт № 3 (стосовно загибелі ОСОБА_9.) про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) від 25.10.2016, якими встановлено, що даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

На момент смерті ОСОБА_9, вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 та її сім'я складалась з: матері ОСОБА_4, батька ОСОБА_5 та малолітньої доньки ОСОБА_10. Всі члени сім'ї загиблої є непрацюючими особами, зокрема батьки являються пенсіонерами за віком, та перебували на її утриманні.

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

З огляду на норми Сімейного кодексу України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ОСОБА_4, ОСОБА_5, як непрацездатні батьки (непрацюючі пенсіонери за віком) загиблої ОСОБА_9 та її малолітня донька ОСОБА_6, мають право на виплату: одноразової допомоги на сім'ю у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату; одноразової допомоги на кожного з нас, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, настання права на страхову виплату; щомісячних страхових виплат на кожного; відшкодування витрат здійснених на поховання.

Для нарахування та виплати вищевказаних страхових виплат вони звернулись із заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області, однак вищевказаних грошових допомог членам сім'ї загиблої ОСОБА_9 не було нараховано та не було виплачено.

У зв'язку з цим ОСОБА_4, діючи від імені усіх позивачів, 05.12.2016 звернулась до керівництва управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Рівненській області та відділення у Дубенському районі з відповідними заявами, в яких просила здійснити нарахування та виплатити членам сім'ї загиблої ОСОБА_9 одноразових та щомісячних допомог, що їм належать. На таке звернення відповідачі, своїми листами, зокрема від обласної дирекції від 12.12.2016 № 01-10/0-06, повідомили позивачам, що у виплаті одноразової допомоги на сім'ю і одноразових допомог на кожного непрацездатного члена сім'ї загиблої, а також щомісячних виплат на дитину - ОСОБА_6 їм відмовлено, хоча про прийняття будь-яких рішень з цього приводу в даному листі не зазначено. Фактично причиною невиплати одноразових та щомісячних виплат позивачам, які належать їм за законом, є бездіяльність відповідачів до обов'язків яких входить нарахування та виплата допомог в разі смерті застрахованої особи, членам її сім'ї.

Згідно уточнених позовних вимог, позивачі просять визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області та Дубенського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6 одноразової допомоги на сім'ю у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату; одноразових допомог на кожного члена сім'ї загиблої в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату, а також щомісячних страхових виплат на малолітню доньку загиблої - ОСОБА_6 Зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області та Дубенське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Рівненській області нарахувати та виплатити на підставі поданої ОСОБА_4 заяви про призначення страхових виплат від 17.11.2016 на вказаний у цій заяві банківський рахунок: одноразову допомогу на сім'ю ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітній ОСОБА_6, в сумі, що дорівнює 100 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 145 000 (сто сорок п'ять тисяч) грн.; одноразову допомогу ОСОБА_4, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн.; одноразову допомогу ОСОБА_5, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн.; одноразову допомогу малолітній ОСОБА_6, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн.; щомісячні страхові виплати на малолітню ОСОБА_6, з моменту загибелі застрахованої особи - ОСОБА_9 і до її повноліття.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 та представник позивачів позовні вимоги підтримали, з підстав зазначений у позовній заяві, просять позов задоволити, проте судові витрати не стягувати із відповідача. Позивачка ОСОБА_4, зокрема, показала, що 9 років до смерті ОСОБА_9 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 проживала разом з нею та батьком, однією сім»єю, усі вони зареєстровані за однією адресою. Батько дитини ОСОБА_11 проживає окремо і дитину не утримує, усе для дитини купують вони з чоловіком.

Представник органу опіки та піклування Радивилівської РДА показала, що ОСОБА_9 після розлучення проживала з донькою ОСОБА_6 разом зі своїми батьками. Після смерті ОСОБА_9, неповнолітня дитина проживає разом з бабусею та дідусем, усі зареєстровані за однією адресою. Батько дитиною не займається, перешкод у спілкуванні з донькою йому ніхто не чинить. Підтримала позовні вимоги, просить їх задоволити, оскільки це в інтересах дитини.

Представник відповідача визнала позовні вимоги частково в частині виплати одноразової допомоги неповнолітній ОСОБА_6 Щодо виплати одноразової допомоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - позовні вимоги не визнають, оскільки останні не перебували на утриманні загиблої ОСОБА_9 Показала, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області діяло у межах своїх повноважень і відповідно до поданих позивачами документів. Враховуючи, що у малолітньої ОСОБА_6 є батько, який не позбавлений батьківських прав, він звертався із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Виплати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проводяться відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», як особам які не перебували на утриманні, але є непрацездатними. Позивачі не надали документів, що перебували на утриманні ОСОБА_9 Вони отримували пенсію на момент загибелі дочки, яка перевищувала прожитковий мінімум, тому заробітна плата дочки не могла бути їх основним та постійним джерелом існування. Крім того, позивачі мають ще одну дочку, яка зобов»язана їх утримувати.

Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправними і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що згідноакту розслідування групового нещасного випадку (форма Н-5) від 25.10.2016 та акту № 3 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) від 25.10.2016, ОСОБА_9 загинула в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась ІНФОРМАЦІЯ_4 на 351 км + 300 м автодороги Київ-Чоп (а.с. 28-47).

На момент загибелі ОСОБА_9 перебувала у службовому відрядженні, як працівник Радивилівської РДА, згідно розпорядження голови районної адміністрації № 51-в від ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 27).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 15.09.2016, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).

ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Її батьками зазначені: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (запис № 84 від 08.10.2008) шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розірвано, прізвище останній присвоєно ОСОБА_9 (а.с. 14).

Відповідно до довідки № 2010 від 28.09.2016, виданої КП «Комунальник» Радивилівської міської ради, до дня смерті ОСОБА_9, на її утриманні були: мати ОСОБА_4, батько ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 (а.с. 21).

Згідно даних особової картки та декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру ОСОБА_9 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 Членами її сім»ї зазначені: донька ОСОБА_10, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4, які також зареєстровані за вказаною адресою, про що також свідчать відмітки у паспортах позивачів (а.с. 7-11, 17-20, 22, 23).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є пенсіонерами за віком, що підтверджується довідками Радивилівського УПФ № 213 та № 214 від 10.02.2017 (а.с. 12, 13).

У повідомленні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області від 12.12.2016 № 01-10/0-06, адресованого позивачці ОСОБА_4, зазначено, що у виплаті одноразової допомоги на сім'ю і одноразових допомог на кожного непрацездатного члена сім'ї загиблої ОСОБА_9, а також щомісячних виплат на дитину - ОСОБА_6 їм відмовлено. Причинами відмови вказано те, що не надано належних документів про перебування на утриманні померлої. Окрім того, ОСОБА_9 перебувала у шлюбі, отже нею була створена своя сім»я, а у дитини є батько, який зобов»язаний її утримувати (а.с. 55-57).

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 4 цієї ж статті, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 202 цього ж Кодексу визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», члени сім'ї - це особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, в тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

ОСОБА_9, як державним службовцем, подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2015 рік, в якій членами сім»ї декларанта зазначені: донька ОСОБА_10, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4 (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Згідно п. 7 цієї статті Закону, у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що батько неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11 в судові засідання не з»являвся, не виконував своїх процесуальних обов»язків представника позивача, в зв"язку з чим в інтересах дитини судом залучено орган опіки і піклування. Дитина проживає з бабусею та дідусем: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють в її інтересах. Вони зазначені у поданій ОСОБА_9 декларації про майно, доходи, витрати і зобов»язання фінансового характеру за 2015 рік, як члени сім»ї. Крім того, усі зареєстровані за однією адресою, отже є членами сім»ї загиблої ОСОБА_9 Орган опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації також діє в інтересах дитини та підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях «Бугханемі проти Франції» (1996) та «Унер проти Нідерландів (2006), тлумачення терміну «сімейне життя» здійснюється із наданням переваги захисту інтересів дітей, навіть якщо порушено не їхні права.

У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Таким чином, з вищевказаного вбачається, що позивачі мають право на отримання одноразової допомоги на сім'ю ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у розмірі, що дорівнює 100 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату, а також одноразову допомогу ОСОБА_6 в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату, та щомісячні страхові виплати на ОСОБА_6 до повноліття останньої. Це право не було реалізоване через відмову відповідача у здійсненні зазначених виплат, а тому підлягає захисту шляхом зобов»язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області, в особі Дубенського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Рівненській області, нарахувати та виплатити вищевказану одноразову допомогу та щомісячні страхові виплати, в зв»язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

Оскільки батьки загиблої отримували пенсію, яка перевищувала прожитковий мінімум, тому заробітна плата дочки не могла бути їх основним та постійним джерелом існування, суд погоджується із доводами представника відповідача і вважає, що ОСОБА_4, ОСОБА_5 не мають права на одноразову допомогу в 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Окрім того, позивач і її предствик визнають, що для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проводяться відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» виплати як особам, які не перебували на утриманні, але є непрацездатними. Також суд не визнає бездіяльність відповідача протиправною, адже дійсно у дитини є батько, який не позбавлений батьківських прав та звертався до них із заявою про призначення пенсії дитині, в зв"язку з втратою годувальника, що також визнають позивачі, тому у відповідачів були усі законні підстави вважати, що сім"я дитини - це батько, а не бабуся з дідусем.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що дитина проживає в сім"ї дідуся і бабусі та перебуває на їх утриманні, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 9, 69-71, 104, 158-162, 163, КАС України, Конституцією України,ст. 3, 4, 202 Сімейного кодексу України, ст. ст. 41, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, органу опіки та піклування Радивилівської районної державної адміністрації, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов»язання вчинити дії, - задоволити частково.

Зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області, в особі Дубенського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Рівненській області, нарахувати та виплатити на підставі поданої ОСОБА_4 заяви про призначення страхових виплат від 17 листопада 2016 року на вказаний у цій заяві банківський рахунок:

- одноразову допомогу на сім'ю ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у розмірі, що дорівнює 100 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 145 000 (сто сорок п'ять тисяч) грн.;

- одноразову допомогу ОСОБА_6 в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на день настання права на страхову виплату і становить 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) грн.

- щомісячні страхові виплати на ОСОБА_6, з моменту загибелі застрахованої особи - ОСОБА_9, - і до повноліття ОСОБА_6.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: