Справа № 825/1604/17
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Чернігів Справа № 825/1604/17

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Артеменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу № 825/1604/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко Анастасії Петрівни щодо виконання виконавчого листа № 1-125/10 від 18.05.2010, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, протиправними та визнання протиправною та скасування постанови від 03.08.2017 про арешт майна по виконавчому провадженню ВП 47006721.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2017 позивачу стало відомо, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. винесена постанова від 03.08.2017 по виконавчому провадженню ВП 47006721 з метою реального виконання виконавчого листа № 1-125/10 від 18.05.2010, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, та накладено арешт на все рухоме майно позивача. Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явленні протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом. Позивач вважає, що виконавче провадження № 47006721 відкрито з порушенням строків пред'явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, виконавчі документи про відкриття виконавчого провадження № 47006721 він не отримував. Враховуючи викладене, позивач вважає, що державний виконавець при винесенні спірної постанови діяв протиправно, тому постанова про арешт майна від 03.08.2017 є протиправною і підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що при винесенні спірної постанови діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення реального виконання рішення. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий лист № 1-125/10 від 18.05.2010 з липня 2010 року перебував на виконанні в органах виконавчої служби. Державними виконавцями двічі були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» та в подальшому виконавчі провадження знищені. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 47006721 від 24.03.2017 винесена державним виконавцем за заявою стягувача, тому строк для пред'явлення до виконання виконавчого документа не пропущений.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд встановив таке.

28.04.2010 вироком Деснянського районного суду міста Чернігова по справі №1-125/2010 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України та стягнуто на користь ОСОБА_3 9966,88 грн. матеріальної шкоди та 50000,00 грн. моральної шкоди. Рішення суду набрало законної сили 14.05.2010 (а.с. 59-65).

18.05.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 1-125/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50000,00 грн. моральної шкоди, (далі -виконавчий лист), (а.с.40).

20.07.2010 відкрито виконавче провадження № 20365837 за вказаним виконавчим листом та 15.12.2010 закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено за належністю до іншого відділу ДВС), про свідчить інформація з ВП-спецрозділ (а.с.31).

22.02.2013 відкрито виконавче провадження № 36754995 за виконавчим листом та 16.09.2013 закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», (направлено ВД за належністю до іншого відділу ДВС), що підтверджується інформацією ВП-спецрозділ (а.с. 29-30).

24.03.2015 за заявою стягувача від 20.03.2015 відкрито виконавче провадження № 47006721 за виконавчим листом № 1-125/10 та направлено ОСОБА_1, що підтверджується записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції справа № 03-39 (а.с.37-38).

03.08.2017 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. винесена постанова про арешт майна боржника від 03.08.2017 ВП № 47006721 для забезпечення реального виконання рішення, якою накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 (а.с. 8).

Вважаючи дії державного виконавця щодо виконання виконавчого листа № 1-125/2010 від 18.05.2010, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, протиправними, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (частина четверта статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач як на протиправність дій державного виконавця посилається на те, що виконавче провадження ВП № 47006721 з виконання виконавчого листа № 1-125/2010 від 18.05.2010 відкрито державним виконавцем з порушенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Однак з такою позицією позивача суд не погоджується, з огляду на таке.

Так, як вже встановив суд, на підставі вироку Деснянського районного суду міста Чернігова по справі №1-125/2010, видано виконавчий лист від 18.05.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50000,00 грн. моральної шкоди.

З 20.10.2010 по 16.09.2013 виконавчий лист перебував на виконанні в органах виконавчої служби, що підтверджується інформацією ВП-спецрозділ про відкриття виконавчих провадження та закінчення виконавчих проваджень.

Виконавчі провадження № 20365837 та № 36754995 на даний час знищено, що підтверджується відповідними актами від 15.04.2014 та 02.02.2017 року (а.с. 71-72).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 (в редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття провадження 24.03.2015) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 (в редакції, чинній станом на час спірних правовідносин) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Частиною другою статті 23 Закону «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 передбачено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Отже, положення пункту 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 у взаємозв'язку зі статтею 23 вказаного Закону необхідно розуміти так, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача пред'явленням його до виконання останнім, при цьому після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2015 ВП № 47006721, остання винесена за заявою стягувача від 20.03.2015, з урахування особливостей пред'явлення виконавчого документа до виконання, визначених положеннями статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606, тому державний виконавець під час відкриття вказаного виконавчого провадження діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом № 606 від 21.04.1999.

Крім того, відповідного до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606 копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Факт надсилання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2015 ВП № 47006721 підтверджується записом у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції справа № 03-39.

Позивач зазначає, що вказану постанову він не отримував, однак в обов'язок виконавця не входить перевірка даних про отримання поштової кореспонденції боржником.

Таким чином, доводи позивача спростовується вищенаведеним.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника старшого виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. від 03.08.2017 ВП № 47006721, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2017 постановою старшого виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. ВП № 47006721 про арешт майна боржника, накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1

Слід зазначити, що на час винесення державним виконавчого спірної постанови, діяв Закон України «Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Так, статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 ( далі- Закон №1404-VIII), в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Положеннями статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Аналізуючи вищевказані правові норми суд зазначає, що виконавцю надано право негайно накладати арешт на майно боржника у разі якщо у заяві стягувача вказано конкретне майно, при цьому виконавець зобов'язаний негайно перевірити його наявність в електронних державних базах даних та реєстрах.

З досліджених судом матеріалів виконавчого провадження від 24.03.2015 ВП № 47006721 не встановлено документів, які б підтверджували, що стягувачем в заяві про примусове виконання рішення зазначено конкретне майно боржника. Не надано таких документів і представником відповідача в судовому засіданні. Таким чином, оскільки докази про наявність у позивача конкретного майна відсутні, то державний виконавець мав би вчиняти виконавчі дії на загальних підставах.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений статтю 48 Закону України «Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 .

За змістом вказаної норми звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до приписів статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, вказаними нормами передбачено накладення арешту на майно боржника під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного дня після виявлення майна боржника, наявність якого виконавець зобов'язаний перевірити у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Однак представником відповідача не надано докази на підтвердження проведення перевірки наявності у позивача рухомого майна та встановлення розміру суми стягнення до прийняття спірної постанови, чим порушено приписи наведених норм.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності спірного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова старшого виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. від 03.08.2017 ВП № 47006721 винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому є протиправному і підлягає скасуванню, а позов задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника старшого виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Артеменко А.П. від 03.08.2017 ВП № 47006721.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко