Справа № 820/3872/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"15" листопада 2017 р. № 820/3872/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України"
до Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство «Дослідне господарство «Комсомолець» Національної академії аграрних наук України», звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення рішення: №001881212 від 17.07.2017 року , яким до до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення на 37 днів строку сплати суми грошового зобов»язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий ( звітний) рік дорівнює або перевищує 75% за 4 квартал 2016 року в розмірі 70020,48 грн.

Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не прибув, але надав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві та справу розглядати за його відсутності.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Державне підприємство «Дослідне господарство «Комсомолець» Національної академії аграрних наук України» є платником єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий ( звітний) рік дорівнює або перевищує 75%.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України та в порядку ст. 76 ПК України фахівцем відділу адміністрування податків і зборів з юридичних осіб території обслуговування Лозівської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку з питань дотримання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов 'язань з Єдиного податку з с/г товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% за IV квартал 2016 р., за податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік реєстраційний номер № НОМЕР_1 від 02.02.2016р., ДП «Дослідне господарство «Комсомолець» НА АНУ» (код 05460462).

Суд вказує, що До функцій, які виконують контролюючі органи, зокрема, належить здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пп. 19-1.1.1, п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За визначенням підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Суд вказує, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податковихнакладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Судом встановлено, що результати проведеної камеральної перевірки оформлені актом перевірки від 29.06.2017 № 5698/20-40-12-12-09-/05460462 в якому зафіксовано, що позивач в порушення вимог п.57.1 ст. 57 ПК України протягом граничних строків не сплачено узгоджені суми податкових зобов'язань з Єдиного податку з с/г товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% за IV квартал 2016 р., за податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік у сумі 350102,42 гри.

Отже, підприємство самостійно задекларувало податкові зобов'язання, проте несвоєчасно сплатило до бюджету, що є порушенням норм Податкового кодексу України, а саме граничний термін сплати податку за IV квартал 2016 р. - 30.01.2017 рік, але фактично сплату платником податку здійснено 09.03.2017 року, тобто з затримкою на 37 днів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі вказаного акту ДФС було винесено податкове повідомлення рішення №001881212 від 17.07.2017 року , яким до до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення на 37 днів строку сплати суми грошового зобов»язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробництва за попередній податковий ( звітний) рік дорівнює або перевищує 75% за 4 квартал 2016 року в розмірі 70020,48 грн.

Таким чином, суд робить висновок, що податкове повідомлення-рішення від 17.07.2017 року прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством.

Щодо посилання позивача у своєму адміністративному позові на те, що сума донарахованого податкового зобов'язання є непідтвердженою, так як акт камерального перевірки не було направлено на адресу позивача, на думку суду, є безпідставним та необгрунтованим, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, акт камеральної перевірки було направлено на адресу платника податків та отримано ним 04.07.2017 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, 01.08.2017 року було отримано позивачем податкове повідомлення-рішення згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд приходить до висновку про правомірне винесення вищевказаного податкового повідомлення рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Національної академії аграрних наук України" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.