Справа № 813/2983/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року справа № 813/2983/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Новак Л.М.

за участю:

представника позивача та третя особа - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" Червоноградської міської ради Львівської області до Головного управління Держпраці у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - завідувач Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, скасування постанови, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" Червоноградської міської ради Львівської області (позивач ДНЗ "Ясла-садок № 16") до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі відповідач ГУ Держпраці у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - завідувач Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправними дії ГУ Держпраці у Львівській області по накладенню на позивача штрафу р розмірі 3200, 00 грн та скасувати постанову № 0-0203 від 21.03.2017 "Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку ДНЗ "Ясла-садок № 16" з питань додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. За результатами перевірки винесено припис про усунення виявлених порушень та прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 3 200, 00 грн. Позивач не погоджується з встановленими інспекцією праці порушеннями законодавства про працю. Зокрема, щодо порушення частини 1 статті 27 КЗпП України, що полягало в не надісланні в день звільнення ОСОБА_4 поштового повідомлення на її адресу із вказівкою про необхідність отримати трудову книжку. Позивач стверджує, що не вчиняв вказаного порушення, оскільки ОСОБА_4 в день звільнення не була на роботі, тому видати трудову книжку позивач не міг, а надсилати трудову книжку поштою без заяви заявника заборонено. Окрім того, позивач зазначив, що працівники ДНЗ "Ясла-садок № 16" повідомляли матір ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_4 необхідно прийти та отримати трудову книжку. На думку позивача не направлення на адресу ОСОБА_4 повідомлення про необхідність отримання трудової книжки не можна вважати порушенням трудового законодавства, оскільки ОСОБА_4 отримала трудову книжку задовго до здійснення перевірки. Додатково позивач зазначив, що оскаржувану постанову винесено без участі позивач, а про існування такої постанови позивач дізнався з листа Управління державної казначейської служби України у м. Червонограді Львівської області, який скеровано на адресу позивача для виконання. Вказані обставини позивач вважає достатньою підставою для визнання дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови протиправними, а постанову такою, що слід скасувати.

В судовому засіданні представник позивача та третя особа ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених в письмових запереченнях. Свої заперечення обґрунтовує тим, що під час проведення позапланової перевірки позивача встановлено порушення частини 1 статті 27 КЗпП України. Відповідач зазначив, що позивач 29.12.2016 в день звільнення працівниці ОСОБА_4 не надіслав останній поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. У звязку з виявленим порушенням на підставі акту перевірки 21.03.2017 відповідач виніс постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 3200, 00 грн. Відповідач стверджує, що оскаржувана постанова винесена на підставі та межах чинного законодавства. Щодо доводів позивача про те, що не було порушення вимог трудового законодавства, відповідач зазначив, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку (ст. 47 КЗпП України). Пунктом 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 визначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Таким чином, доводи позивача про відсутність порушення вимог трудового законодавства є безпідставними, оскільки абзацом 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено відповідальність за порушення інших вимог трудового законодавства. Додатково відповідач зазначив, що 15 березня 2017 року надіслав на адресу позивача виклик на розгляд, який був призначений на 21 березня 2017 року, тобто за шість днів до розгляду справи, а отже в межах строку визначеного пунктом 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. 23 березня на адресу позивача відповідач скерував оскаржувану постанову, що підтверджується поштовою квитанцією. Таким чином доводи позивача про неналежне повідомлення позивача про розгляд справи та скерування постанови є безпідставними. Водночас відповідач зазначив, що надане позивачем рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.09.2017 у справі № 459/543/17 не стосуються предмету доказування в даній судовій справі. В обґрунтування зазначив, що вказаним рішенням встановлено відсутність порушення позивачем пункту 4.1 Інструкції. Однак, як зазначив відповідач у вказаному рішенні не досліджувалося питання щодо не надіслання позивачем повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, оскільки не мало жодного відношення до заявлених ОСОБА_4 позовних вимог. З огляду на викладене відповідач вважає, що всі дії вчиненні щодо винесення оскаржуваної постанови здійсненні в межах та на підставі чинного законодавства України, а підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - перший заступник начальника Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Як встановив суд, 03 лютого 2017 року на адресу ГУ Держпраці у Львівській області надійшла скарга ОСОБА_4. У скарзі ОСОБА_4 серед іншого зазначила, що наказом № 179-к від 28.12.2016 її звільнено з посади помічника вихователя ДНЗ "Ясла-садок № 16", а трудову книжку видано лише 23 січня 2017 року. ОСОБА_4 просила провести перевірку та вжити заходи реагування для усунення порушень трудового законодавства України.

17 лютого 2017 року ГУ Держпраці у Львівській області видало наказ № 0373-П про здійснення позапланової перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування у ДНЗ "Ясла-садок № 16".

На підставі вказаного наказу 17 лютого 2017 року ГУ Держпраці у Львівській області виписало направлення на перевірку№ 0372 в період з 27.02.2017 по 28.02.2017.

На підставі наказу ГУ Держпраці у Львівській області № 0373-П від 17.02.2017 та направлення на проведення перевірки № 0372 від 17.02.2017, головний державний інспектор Климчук Н.А. провела позапланову перевірку ДНЗ "Ясла-садок № 16" з питань додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За результатами позапланової перевірки ГУ Держпраці у Львівській області складено акт № 0 від 28.02.2017.

Перевіркою встановлено, що позивач порушив вимоги частини 1 ст. 47 КЗпП України, а саме завідувач закладу ОСОБА_1 в день звільнення не надіслала поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки ОСОБА_4, яку звільнено з роботи 29.12.2016 за пунктом 2 статті 36 КЗпП України, у звязку із виходом на роботу основного працівника, відповідно до наказу від 28.12.2016 № 179-к. Відповідно до книги обліку руху трудових книжок, трудову книжку ОСОБА_4 отримала 23.01.2017.

На підставі акту перевірки № 0 від 28.02.2017 головним державним інспектором Климчук Н.А. винесено припис № 13/09/102/0550-0411, яким ДНЗ "Ясла-садок № 16" прописано забезпечити дотримання вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України.

13 березня 2017 року на адресу ДНЗ "Ясла-садок № 16" відповідач скерував виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 21 березня 2017 року о 15:00 год. в приміщенні ГУ Держпраці у Львівській області за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 8 7 поверх, приймальна керівника. Вказаний виклик надіслано позивачу 15 березня 2017 року, що підтверджується квитанцією ЛД ПАТ «УКРПОШТА».

21 березня 2017 року на підставі акту перевірки № 0 від 28.02.2017, перший заступник начальника ГУ Держпраці у Львівській області ОСОБА_3 виніс постанову про накладення на ДНЗ "Ясла-садок № 16" штраф (фінансової санкції) в розмірі 3200, 00 грн за виявленні під час перевірки порушення вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України. Вказана постанова скерована на адресу ДНЗ "Ясла-садок № 16", що підтверджується квитанцією ЛД ПАТ «УКРПОШТА».

Позивач не погодився з діями відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови, тому звернувся до суду з вимогою її скасувати.

При вирішення спору суд керувався наступним.

Спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про охорону праці", Кодексом Законів про працю України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у встановленому ним порядку та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на їх виконання.

Так за змістом статті 39 Закону України "Про охорону праці" посадові особи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Згідно з ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КзПП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Згідно із пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМ України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Львівській області.

Підпунктом 5 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області визначено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Отже, з наведеного слідує, що ГУ Держпраці у Львівській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Суд встановив, що в результаті здійсненої перевірки у ДНЗ "Ясла-садок № 16 ГУ Держпраці у Львівській області встановило порушення вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України.

Так, Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. (ст. 1 КЗпП України).

Згідно з ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Статтею 47 КЗпП України визначено обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку.

Так, відповідно до частини 1 ст. 4 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

29 липня 2017 року Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 за №110 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 4.2 Інструкції № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог частини 1 ст. 47 КЗпП України та накладено штраф у розмірі 3200, 00 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено, що завідувач закладу ОСОБА_1 в день звільнення не надіслала поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки ОСОБА_4, яку звільнено з роботи 29.12.2016. Відповідно до книги обліку руху трудових книжок, трудову книжку ОСОБА_4 отримала 23.01.2017.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 27 грудня 2016 року перебувала на лікарняному, що підтверджується наявним в матеріалах справи Листком непрацездатності № 299721.

Наказом від 28 грудня 2016 року № 179-к ОСОБА_4 звільнено з посади помічника вихователя ДНЗ "Ясла-садок № 16" за пунктом 2 статті 36 КЗпП України, у звязку із виходом на роботу основного працівника.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача, що на момент звільнення ОСОБА_4 не перебувала на роботі, тому отримати трудову книжку особисто не могла.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивач всупереч вимогам пункту 4.2 Інструкції № 58 не надіслав в день звільнення ОСОБА_4 поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Окрім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач видав ОСОБА_4 трудову книжку 23.01.2017, тобто не в день звільнення, що не відповідає вимогам частини 1 ст. 47 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач порушив частину 1 ст. 47 КЗпП України, оскільки не видав в день звільнення ОСОБА_4 належно оформлену трудову книжку та в порушення вимог пункту 4.2. Інструкції № 58 не надіслав на адресу ОСОБА_4 поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Окрім того, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про те що працівники ДНЗ "Ясла-садок № 16" повідомляли матір ОСОБА_4, що необхідно прийти та отримати трудову книжку, оскільки таке повідомлення позивача не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, ГУ Держпраці у Львівській області правомірно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3200, 00 грн та не вбачається неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови.

Додатково, суд зазначає, що не може взяти до уваги надане позивачем рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04.09.2017 у справі № 459/543/17 за позовом ОСОБА_4 до Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" Червоноградської міської ради Львівської області, завідувача Дошкільного навчального закладу "Ясла-садок № 16" ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу про звільнення, зобовязання зробити новий наказ та внести новий запис до трудової книжки, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з наступних підстав.

Так, предметом позову у рішенні Червоноградського міського суду Львівської області від 04.09.2017 у справі № 459/543/17 було встановлення правомірності наказу про звільнення ОСОБА_4Я з посади омічника вихователя ДНЗ "Ясла-садок № 16" та поновлення на посаді, що не є предметом позову у даній справі.

Порядок прийняття постанов про накладення штрафних санкцій, передбачених статею 265 КЗпП України, регламентований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.(далі Порядок № 509).

Відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи -підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудовою законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

-рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.?

Відповідно до пункту 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку № 509).

Відповідно до пункт 6 Порядку № 509 про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно до пункту 7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що не приймає до уваги доводи позивача щодо неналежного повідомлення останнього про розгляд справи про накладення штрафу та надіслання оскаржуваної постанови, оскільки в матеріалах справи наявні квитанції про належне скерування виклику та постанови на адресу позивача в межах встановленого строку визначеного Порядком № 509.

Суд приходить до висновку, що в даній справі ГУ Держпраці у Львівській області належним чином доведено правомірність оскаржуваного рішення, а зібраними по справі доказами підтверджено необґрунтованість заявленого позову.

Результати судового розгляду даної справи дають суду підстави для висновку, що при прийнятті спірного рішення ГУ Держпраці у Львівській області діяло у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, а відтак в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 16.11.2017.

Суддя Р.М. Брильовський