Справа № 265/2894/17
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2894/17
Провадження №2-а/265/164/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Мельник І.Г., за участю секретаря судового засідання - Гусєвої К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідезвському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій щодо проведення розрахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з використанням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року, та зобов'язання виплатити заборгованість по недоплаченій пенсії. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що при призначенні йому пенсії відповідачем для розрахунку коефіцієнту середнього заробітку були взяті його заробітні плати за період його роботи з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2015 року. В результаті розрахунку проведеного відповідачем за даними заробітної плати було визначено коефіцієнт заробітку 1,79929. Вважає, що відповідач незаконно використав для розрахунку коефіцієнту заробітні плати на вищевказані періоди, оскільки найбільш вигідними для розрахунку коефіцієнту на момент призначення пенсії, були заробітні плати за період з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року, данні про які малися у відповідача. Коефіцієнт заробітку при використанні для його розрахунку, даних заробітних плат, складає 2,02. Використання відповідачем заробітних плат за період з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2015 року привело до неправильного розрахунку його пенсії, і як слідство до її заниження.

05 грудня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, в яких зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі як отримувач пенсії за віком з 19 березня 2016 року. На час призначення пенсії страховий стаж позивача складав 42 роки 20 днів. Управлінням відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Індивідуальної відомості про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку враховано заробітну плату позивача за період страхового стажу набутого за період з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2016 року. Відповідно до вимог абзацу 3 ч.1 ст. 40 вказаного Закону , враховуючи, що страховий стаж позивача складає повних 504 місяці, тобто 10% - це 50 місяців, управління автоматичним способом виключено 50 місяців страхового стажу із розрахунку заробітної плати, а саме період з 01 березня 2008 року по 30 квітня 2012 року. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст.. 99 КАС України, оскільки пенсію позивачу призначено з 19 березня 2016 року, перша виплата була проведена в травні 2016 року, позивач з 19 березня 2016 року мав достатньо часу для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засідання позивач ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково зазначив, що строк, встановлений ст.. 99 КАС України, ним не пропущений, оскільки перша виплата пенсії йому фактично була проведена у травні одразу за кілька місяців. У вересні 2016 року він звернувся до ПФУ із заявою про надання інформації з приводу правильності нарахування пенсії, на що 13 жовтня 2016 року ним було отримано відповідь. Вважає, що саме з цього часу йому стало відомо про порушення його прав та законних інтересів. Просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав, та надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що правовідносини, які виникли у даній справі регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя з 19 березня 2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058.

На звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо призначення та розміру пенсії, 13 жовтня 2016 року ОСОБА_2 була надана відповідь, в якій зазначено про підстави обчислення розміру пенсії, у тому разі щодо періоду страхового стажу та середнього заробітку для обчислення пенсії.

Не погоджуючись з розміром призначеної пенсії, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 40 вищезазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2000 року або в разі, якщо страховий стаж починається з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз. 3 ч.1 даної статті за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з ч.3 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01 липня 2000 року до 01 січня 2005 року, а також період, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до п. 8, 13 та 14 статті 11 цього закону, які передбачають наступні категорії осіб:

- особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також в органах Міністерства внутрішніх справ України;

- особи, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Отже, з наведених норм можливо дійти до висновку, що за вибором позивача можливо виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу, проте, обов'язковою умовою виключення цього періоду є те, що сума виключених місяців повинна складати не більше як 10% тривалості страхового стажу.

Як вбачається з матеріалів справи, страховий стаж позивача складає 42 роки 20 днів, із заробітної плати позивача виключено 50 місяців страхового стажу, що складає 10% страхового стажу, а саме виключено період з 01 березня 2008 року по 30 квітня 2012 року.

Отже, суд вважає, що пенсійним фондом правомірно виключено вказані періоди роботи, та загальна кількість виключених місяців заробітної плати позивачки складає 50 місяців, що відповідає нормам діючого законодавства.

Посилання позивача на те, що він має право на виключення окремо взятих ним місяців, та проведення перерахунку з урахуванням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року, ручним засобом, є помилковими, тому як відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 40 вищевказаного Закону України № 1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу, згідно з ч.3 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Частина 3 ст. 24 Закону передбачає період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.

Отже, відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відновленої після рішення Конституційного Суду України № 10/рп/2008 від 22 травня 2008 року, за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу.

Доказів того, що позивач має право додатково на виключення будь-якого періоду з 2000 по 2016 рік, а саме, що він займався наступною роботою:

- строкова військова служба;

- навчання;

- догляд за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

- догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

- періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до п. п. 8, 13, 14 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суду не надано. Як пояснив позивач у судовому засіданні, вищевказаною роботою він не займався, весь час у зазначений період працював.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд не вбачає неправомірності дій Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області при нарахуванні пенсії ОСОБА_4, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог останнього про визнання дій щодо проведення розрахунку пенсії неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії з використанням заробітних плат, отриманих ним за період роботи з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2005 року, та зобов'язання виплатити заборгованість по недоплаченій пенсії.

Щодо посилань представника позивача на пропуск строку звернення до суду ОСОБА_2, слід зазначити, що оскільки пенсію позивачу призначено з 19 березня 2016 року, перша її виплати проведена у травні 2016 року, про що не заперечує відповідач, а з позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 09 листопада 2016 року, суд вважає, що шестимісячний строк звернення позивача до суду, встановлений ст.. 99 КАС України, не пропущений.

Керуючись ст.ст.159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання провести перерахунок пенсії та її виплати, стягнення судового збору - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.Г. Мельник