Справа № 164/1334/17
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 164/1334/17
п/с 2-а/164/674/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2017 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни 3 групи. У 2017 році відповідачем йому було нараховано та виплачено щорічну грошову допомогу, в розмірі 2700 гривень. В подальшому ОСОБА_2 звернувся до відповідача із вимогою про нарахування та виплату невиплаченої частини щорічної разової допомоги як інваліду війни 3 групи за 2017 рік, однак йому було відмовлено в цьому. Тому, просив суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області здійснити перерахунок, нарахування і виплату щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи за 2017 рік, в розмірі 6484 гривні відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеною ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України за 2016 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням виплачених сум.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, однак до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, однак про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах даної справи.

Проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_2 є учасником бойових дій та інвалідом війни 3 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями серії АБ № 025420 від 28 вересня 2015 року, серії Б № 332469 від 13 грудня 2016 року (а.с. 8-9).

Заявою від 12 травня 2017 року підтверджується звернення позивача до відповідача із вимогою про нарахування та виплату невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3 групи за 2017 рік, однак відповідач листом № К-234/04-10 від 16 травня 2017 року відмовив йому в цьому (а.с. 10-11).

Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Щорічна разова грошова допомога для учасників бойових дій є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є учасниками бойових дій. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Розмір мінімальної пенсії за віком передбачено ст. 28 Закону України ,,Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування і встановлено у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2017 рік з 1 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, - 1312 гривень.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року ,,Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, п. 26 якого встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов?язкового державного соціального страхування. Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним Судом України неконституційними.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня .2012 року у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному звязку з окремими положеннями Конституції України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ст.ст. 63, 69 Закону України „Про Конституційний Суд України від 16 жовтня 1996 року рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Постановою Кабінету Міністрів України № 223 від 5 квітня 2017 року ,,Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і ,,Про жертви нацистських переслідувань встановлено, що з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і ,,Про жертви нацистських переслідувань у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і ,,Про жертви нацистських переслідувань здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення). Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3500 гривень; II групи - 3100 гривень; III групи - 2700 гривень.

Розміри соціальних виплат залежать від економічних чинників, на що вказав Конституційний Суд України у рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов?язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Зазначене підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Також при вирішенні спірних правовідносин суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні „Великода проти України від 3 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження „справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 3 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, здійснюючи нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, діяло відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин (чинного з 1 січня 2015 року) та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 223 від 5 квітня 2017 року ,,Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і ,,Про жертви нацистських переслідувань.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області при проведенні нарахування та виплати разової грошової допомоги позивачу діяло в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, що свідчить про відсутність протиправності у діях відповідача, суд приходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 22, ст. 46 Конституції України, ст.ст. 8-11, 71, 160-163, 186 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України № 223 від 5 квітня 2017 року „Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і „Про жертви нацистських переслідувань, Законом України „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин від 28 грудня 2014 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату допомоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_3