Справа № 243/7611/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко Л.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року справа №243/7611/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року у справі № 243/7611/17 за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Управління) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в Управління. До липня 2015 року вона отримувала пенсію на пенсійний рахунок, що відкритий на її імя в уповноваженому банку ПАТ «ОщадБанк», а у липні 2015 року виплати їй припинили, у звязку з необхідністю підтвердити їй своє місце проживання та зявитися до управління. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, як таку, що порушує її конституційні права громадянина України.

Просила суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Управління, яка полягає у невиплаті, починаючи з липня 2015 року, її пенсії;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Управління про припинення виплати її пенсії;

3) зобовязати Управління поновити їй виплату пенсії негайно після проголошення судового рішення, нарахувати пенсію та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з липня 2015 року включно, а також утриматись від подальшого призупинення (припинення) виплати пенсії.

Відповідач надав суду надано письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначено, що 17.10.2014 ОСОБА_2 звернулася до Управління із заявою про запит пенсійної справи з ПФУ у м. Єнакієво та прийняття її на облік по матеріалам пенсійної справи. Розпорядженням Управління від 14.11.2014 № 73017 її взято на облік та одночасно нараховано суму заборгованості з 01.07.2014. У червні 2015 року розпорядженням Управління від 04.06.2015 «Про припинення виплати пенсії до зясування» виплату пенсії ОСОБА_2 припинено з 01.07.2015, у звязку з надходження повідомлення про поновлення виплати пенсії з території, яка тимчасово не контролюється українською владою. Заяву на поновлення виплати пенсії та нову довідку внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 надала до Управління 16.11.2015. Виплата пенсії нарахована на січень 2016 року. За результатами електронного обміну інформацією з УСЗН Словянської міської ради електронна пенсійна справа АСОПД/КОМТЕХ на ОСОБА_2 містить особливість «Переселенець не зареєстрований» (код 93), що є підставою для припинення виплат. Нову заяву на поновлення пенсії та нову довідку внутрішньо переміщеної особи позивач надала до Управління 21.06.2016. 03.08.2016 на адресу Управління надійшло рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі від 02.08.2016 № 5, відповідно до якого прийнято рішення про відмову у поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 Після чого остання надала Управлінню нову заяву про поновлення пенсійних виплат від 10.10.2016 та нову довідку внутрішньо переміщеної особи. Рішенням комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі від 15.11.2016 № 20 прийнято рішення про відмову у поновлення виплати пенсії ОСОБА_2. 26.01.2017 року позивач надала до Управління нову заяву про поновлення виплати пенсії та нову довідку внутрішньо переміщеної особи за іншою адресою, але рішенням комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі від 28.02.2017 № 34 відмовлено у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2. Нову заяву про поновлення виплати пенсії та довідку внутрішньо переміщеної особи позивач більше не надавала. У звязку з викладеним просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 жовтня 2017 року у справі № 243/7611/17 позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Управління про припинення виплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Зобов'язано Управління поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, та сплатити заборгованість за період, починаючи з липня 2015 року, включно.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, з липня 2015 року, в межах суми стягнення за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована порушенням відповідачем вимог ч. 1 ст. 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), оскільки з березня 2016 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав, а рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, не є таким рішенням у розумінні ч. 1ст. 49 Закону № 1058-ІV. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління зазначає, що підзаконними нормативно-правовими актами передбачені підстави для припинення фінансування з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування органів державної влади на тимчасово неконтрольованій території Донецької та Луганської областей, переміщення осіб з району проведення антитерористичної операції, взяття їх на облік та проведення всіх соціальних виплат на контрольованій території виключно за Фактичним місцем проживання (перебування).

Крім того, апелянт зауважує, що вимоги позивача є безпідставними та суперечать чинному законодавству в як наслідок не підлягають задоволенню, оскільки відповідно інформації що міститься в єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, довідка на ОСОБА_2 відкликана, або за наслідками перевірки прийнято рішення про невідповідність відомостей про місце проживання, тощо, у звязку із чим законних підстав для відновлення пенсійних виплат не має. Оскільки відповідно вимог чинного законодавства виплата пенсії здійснюються за місцем перебування осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонеркою, що підтверджено пенсійним посвідченням (а. с. 5), перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком.

Відповідно до довідки від 26.01.2017 № НОМЕР_2, ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції та перебуває за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Маяки, вул. Лісова, буд. 4 (а.с.6).

З липня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є пенсіонером, з 26.01.2017 перебуває на обліку як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, його зареєстроване фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. З липня 2015 року відповідачем припинено виплату пенсії, що підтверджується письмовими поясненнями відповідача та доданими документами.

Таким чином спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачеві з липня 2015 року на підставі не підтвердження його місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VІІ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон № 1706-VІІ) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Управлінням не приймало жодних рішень про припинення виплати пенсії позивачу з липня 2015 року.

Пункт 5 частини першої статті 49 Закону № 1058-VI, з огляду на приписи Закону № 1706-VII, не може бути застосований, оскільки цей пункт відсилає виключно до випадків, передбачених законом, тобто, вказані правовідносини не можуть бути врегульовані іншими нормативно-правовими актами, зокрема, постановами Кабінету Міністрів України, які відносяться до підзаконних нормативних актів.

В той же час, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч.1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Враховуючи викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, припинивши виплату пенсії та не виплачуючи позивачу пенсію за віком з липня 2015 року, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим підлягають захисту порушені права пенсіонера ОСОБА_2, в тому числі шляхом зобов'язання поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість позивачу пенсії з липня 2015 року.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року у справі № 243/7611/17 за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

ОСОБА_3