Справа № 431/2232/17
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/2232/17
Провадження 2-а/431/85/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 вересня 2017 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Червяк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що вонаотримує пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначену з 16.03.2009 року.

Загальний стаж роботи складає 41 рік 07 місяців 20 днів, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56138.

Відповідно до довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, які видані Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок № 6,7 від 13.02.2017 року, виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин стаж наукової роботи, складає 17 років 01 місяць 28 днів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менше як 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового працівника, яка визначається відповідно до ст. 23 цього закону та частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за весь період страхового стажу на посадах наукового працівника, починаючи з липня 2000 року.

Для призначення пенсі згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» необхідно надати довідку про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій.

Науковим працівникам довідка надається за формою згідно з додатком № 1 Переліку та порядку надання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 06.04.2011 року № 10-3.

Позивач звернулась до Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області щодо переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та отримала відмову.

Свою відмову відповідач мотивував тим, що відповідно до довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, які видані Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин стаж наукової роботи складає 17 років 01 місяць 28 днів.

Проте, оскільки Перевальська державна сортодослідна станція знаходиться за юридичною адресою: смт. Комісарівка Перевальського району Луганської області, врахувати зазначені довідки при визначенні права на наукову пенсію підстав немає.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними і була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі свої вимоги та просила суд визнати неправомірними дії Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у врахуванні довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, виданих Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок № 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин при переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та зобов'язати Старобільське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області перевести її з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», з урахуванням довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, виданих Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок № 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин.

Представник позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі вимоги позивача та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області Червяк О.М., позовні вимоги ОСОБА_1 вважала необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, які видані Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин стаж наукової роботи складає 17 років 01 місяць 28 днів.

Оскільки Перевальська державна сортодослідна станція знаходиться за юридичною адресою: смт. Комісарівка Перевальського району Луганської області, врахувати зазначені довідки при визначенні права на наукову пенсію, підстав немає, так як згідно наданих документів не можливо визначити зайнятість на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд вислухавши сторони, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд приходить до висновку, що для повного захисту прав свобод та інтересів позивача, необхідно надати правову оцінку документу на підставі якого суб'єктом владних повноважень було відмовлено позивачу в задоволенні вимог про переведення її з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а саме рішення Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області № 878/02 від 20 квітня 2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначену з 16.03.2009 року.

Загальний стаж роботи складає 41 рік 07 місяців 20 днів, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56138.

Відповідно до довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, які видані Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок № 6,7 від 13.02.2017 року, виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин стаж наукової роботи, складає 17 років 01 місяць 28 днів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менше як 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового працівника, яка визначається відповідно до ст. 23 цього закону та частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за весь період страхового стажу на посадах наукового працівника, починаючи з липня 2000 року.

Для призначення пенсі згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» необхідно надати довідку про підтвердження стажу наукової роботи підприємств, установ, організацій.

Науковим працівникам довідка надається за формою згідно з додатком № 1 Переліку та порядку надання документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 06.04.2011 року № 10-3.

Позивач, звернувшись до Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області щодо переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», отримала відмову, мотивовану тим, що відповідно до довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, які видані Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин стаж наукової роботи складає 17 років 01 місяць 28 днів. Перевальська державна сортодослідна станція знаходиться за юридичною адресою: смт. Комісарівка Перевальського району Луганської області, тому врахувати зазначені довідки при визначенні права на наукову пенсію підстав немає.

Суд вважає, що відмова відповідача неправомірна з наступних підстав.

Подані позивачем ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області довідки № 2-5 від 17.02.2017р. та довідок 6,7 від 13.02.2017 року про підтвердження наукового стажу та заробітну плату наукового (науково-педагогічного) працівника, засвідчена печаткою підприємства та підписами посадових осіб, у довідці містяться обов'язкові відомості про розмір заробітку, про нарахування страхових внесків. Тобто, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність»,довідки видані належним органом та містять усі необхідні реквізити та відомості.

Згідно з ч. 1 - 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

На підставі ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки» з яких вбачається, що документи видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але, «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречинни» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у справах - Кіпр проти Туречинни» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de faсkto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного.

Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey 10.05.2001 &92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі - Мозер проти Республіка Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договорних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою) - (Mozer v. the Republic of Molbova and Russia 23022016 &142).

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На підставі ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст.64 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 81 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Частиною 4ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Виходячи з викладеного, вважаю, що довідки № 2-5 від 17.02.2017р. та № 6,7 від 13.02.2017 р. є такими, що відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також вимогам ч.1 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як законом не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту виходячи з тих обставин що склалися.

На підставі ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із ст. 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 і Списку №2, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 26.01.1991р. № 10, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 11, 158-163, 186 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити в повному обсязі.

Визнати рішення Старобільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області № 878/02 від 20 квітня 2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Зобов'язати Старобільське об'єднане управління пенсійного фонду України Луганської області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», з урахуванням довідок № 2-5 від 17.02.2017 року, виданих Перевальською державною сортодослідною станцією та довідок № 6,7 від 13.02.2017 року виданих Луганським обласним державним центром експертизи сортів рослин.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Озеров