Справа № П/811/1689/17
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Справа № П/811/1689/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря Сириці І.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 07.09.2017 №820 "Про покарання працівників роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області" в частині попередження ОСОБА_3 про неповну посадову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки, відповідачем, в порушення норм Дисциплінарного статуту, не враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо. Також, зазначав, що на час прийняття оскаржуваного наказу, відповідачем не було доведено, що саме позивач спровокував конфліктну ситуацію, у зв'язку з виникненням якої ОСОБА_3 попереджено про неповну посадову відповідність. Крім того, посилався на відсутність у відповідача правових підстав для попередження позивача про неповну посадову відповідність, оскільки, на момент прийняття відповідачем оскаржуваного наказу, попереднє дисциплінарне стягнення у вигляді догани, застосоване до ОСОБА_3, було знято. Таким чином, представник позивача вважає, що ОСОБА_3 безпідставно та необґрунтовано було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, що й стало підставою звернення до суду за захистом порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на те, що оскаржуваний наказ прийнято Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області у відповідності до норм чинного законодавства України. Оскільки, матеріалами службового розслідування доведено та встановлено факти порушення позивачем службової дисципліни, що виразились у невжитті заходів щодо мінімізації конфліктної ситуації, проявленні неповаги під час спілкування із особою, недотримання норм ділового мовлення, що призвело до загострення конфліктної ситуації, яка в подальшому набула негативного суспільного резонансу. Також, зазначив, що під час обрання міри покарання позивача взято до уваги поведінку останнього, незважаючи на першочерговість ініціатора конфлікту.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, допитавши свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції, з 13.01.2017 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Головного управлінні Національної поліції в Кіровоградській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 07.09.2017 №820 "Про покарання працівників роти реагування патрульної поліції ГУНП" позивача за порушення вимог ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ст.18 та п.3 ст.20 Закону України Про Національну поліцію, п.1 та абз.5 п.2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, інспектора взводу №2 (забезпечення супроводження) роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 попереджено про неповну посадову відповідність (а.с.21-21-зв.).

Так, службовим розслідуванням встановлено, що 06.08.2017 близько 19.00 ОСОБА_3 ніс службу в с.Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської-області та, зупинивши автомобіль ВАЗ 2121 Нива під керуванням ОСОБА_4, вступив із останнім у конфлікт, під час якого ОСОБА_3 не вжив заходів щодо його мінімізації залагодження, а навпаки, у ході бесіди із ОСОБА_4 проявив неповагу до нього, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводив себе нестримано, недоброзичливо, неввічливо, не дотримувався норм ділового мовлення, використовував ненормативну лексику, що призвело до загострення конфлікту. Крім того, ОСОБА_3 ніс службу з приховуванням нагрудного знаку (спеціального жетону), розмістивши його на ремені, що унеможливлювало прочитання інформації на ньому та фіксування за допомогою технічних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 допустив порушення вимог ст.18 та п.3 ст.20 Закону України Про Національну поліцію, п.1 та абз.5 п.2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, та ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ (а.с.40-93).

Пунктами 1-3 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі за текстом Закон №580-VIII) встановлено, що поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі за текстом Дисциплінарний статут).

Згідно зі ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Отже, дотримання нормативно-правових актів МВС України та чинного законодавства України, належне виконання посадових (функціональних) обов'язків є складовою службової дисципліни, а порушення цих вимог є підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; поважати людську гідність, дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Крім цього, наказом МВС №326 від 28.04.2016 затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС (далі за текстом Правила №326).

Відповідно до п.2 розділу 2 Правил №326, гідна поведінка - це повага до гідності інших осіб, ввічливість та дотримання високої культури спілкування, доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинули на репутацію працівників МВС.

Згідно п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016, (далі за текстом Правила №1179) під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу.

Відповідно до абз.5 п.2 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов'язків поліцейському заборонено: знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов'язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону №580-VIII на однострої поліцейського розміщується нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона. Поліцейському заборонено знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні досліджено відеозапис, який було розміщено на інтернет-ресурсі persha.kr.ua, який в міститься в матеріалах справи на а.с.40, з якого вбачається, що ОСОБА_3 було зупинено автомобіль ВАЗ 2121 Нива. Підійшовши до автомобіля, позивач запропонував водію вийти з транспортного засобу, на що останнім було відмовлено ОСОБА_3 та повідомлено про здійснення ним відеозйомки. Однак, не зважаючи на таку відмову водія, позивач самостійно відчинив двері транспортного засобу. Після виходу водія із автомобіля, між останнім та ОСОБА_3 розпочалася конфліктна ситуація, у ході якої позивач грубо висловлювався, поводився нестримано, неввічливо. Також, з даного відео вбачається відсутність на однострої поліцейського ОСОБА_3 нагрудного знаку із чітким зазначенням його спеціального жетона.

Сторони не надали доказів, які б доводили, що доказ (відеозапис), одержаний з порушенням закону.

А тому, суд визнає його належним та допустимим доказом в межах адміністративно-процесуального судочинства.

Зазначені обставини було встановлено службовим розслідуванням за фактом порушення дисципліни та законності ОСОБА_3, проведеним на підставі наказу начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 14.08.2017 №664 (а.с.42), та відображено у відповідному висновку, затвердженому начальником Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області 06.09.2017, під час якого встановлено, що водієм транспортного засобу, який відображено на вищезазначеному відео є громадянин ОСОБА_4 (а.с.74-82).

Також, в матеріалах справи службового розслідування за фактом порушення дисципліни та законності інспекторами роти реагування патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в тому числі, ОСОБА_3, містяться пояснення водія ОСОБА_4 від 06.08.2017, в яких останнім зазначено, що ОСОБА_3 власноруч відчинив двері його автомобіля, вихоплював у нього телефон, на який здійснювався відеозапис, вів себе непристойно, відмовився предявляти посвідчення (а.с.60).

Крім того, в матеріалах даної справи містяться пояснення інспектора роти реагування патрульної поліції ОСОБА_5, відповідно до змісту яких останній пояснив, що 06.08.2017 ніс службу разом з ОСОБА_3. Під час патрулювання ними було зупинено автомобіль ВАЗ 2121, інспектор Матковський Г.М. підійшов до автомобіля, почав спілкуватися з водієм та через деякий час він зрозумів, що між ними склалася конфліктна ситуація (а.с.47-48).

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на недоведеність факту провокації конфліктної ситуації між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, саме позивачем, оскільки суд вважає, що наявність в діях останнього порушень норм чинного законодавства не може залежати від фактів, які стали підставами таких порушень, та не залежить від того хто спровокував конфліктну ситуацію.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт дії позивача всупереч вимогам ст.18, ч.3 ст.20 Закону №580-VIII, ст.1, п.п.1, 3, 4, 6, 10 ст.7 Дисциплінарного статуту, п.2 розділу 2 Правил №326, п.п.7-10 ч.1, абз.5 п.2 розділу ІІ Правил №1179, та не в інтересах служби, розцінений відповідачем як вчинок, що дискредитує звання працівника поліції, що свідчить про допущення позивачем дисциплінарного порушення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 скоєно дисциплінарний проступок, який виявився у порушенні вищенаведених норм чинного законодавства України.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу, тощо.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

За змістом статті 12 вказаного Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

На підставі ч.ч.10, 15 ст.14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що відповідачем під час визначення ОСОБА_3 виду дисциплінарного стягнення не враховано також попередню поведінку позивача, оскільки він не мав чинних дисциплінарних стягнень, що свідчить про необґрунтованість, на думку представника позивача, відповідачем обраного ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

Суд не приймає до уваги такі посилання представника позивача, оскільки у судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що при визначенні ОСОБА_3 виду дисциплінарного стягнення, відповідачем, у відповідності до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту, враховано усі обставини, за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок, його тяжкість, ставлення до виконання службових обовязків, що відображено у висновку службового розслідування (а.с.74-83).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вчинений ОСОБА_3 дисциплінарний проступок співмірний обраному відповідачем виду дисциплінарного стягнення, що свідчить про безпідставність посилань представника позивача в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги дисциплінарний проступок, вчинений позивачем, ступінь його тяжкості, обставини, за яких його вчинено, суд дійшов висновку, що це є самостійною та достатньою підставою для застосування до позивача такого заходу дисциплінарного впливу як попередження про неповну посадову відповідність.

Таким чином, доводи позивача про протиправність оскаржуваного наказу є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено - 17.11.2017.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_6