Справа № 816/1331/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р.Справа № 816/1331/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

Суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О..

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі № 816/1331/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастр у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою /а.с. 111-114/ до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області /надалі - відповідач/ про визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 18.07.2017 № 10335/6-17 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8035 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1797; зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 18.07.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8033 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1797.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (а.с.148, 149-157).

Позивач посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов (а.с.165-168).

Апелянт зазначає, що листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 18.07.2017 № 10335/6-17 за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельного частки (паю) із земель ФГ "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передачі у власність, як члену ФГ "Бочко" земельної ділянки площею 4,8033 га, кадастровий номер :00:001:1797 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Вважає вказану відмову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що рішення про припинення права користування, визначене частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України, не є складовою проекту землеустрою, а відповідачу при затвердженні проекту землеустрою забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій". Зазначає, що до повноважень відповідача відносилося розпорядження земельною ділянкою, яка є предметом договору оренди, так як вона належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. До закінчення строків дії рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою мало вплив безпідставна неодноразова відмова відповідача.

Сторона позивача в судове засідання не зявилась, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги позивача та наполягав на залишенні її без задоволення. Надав також письмові заперечення. Крім того повідомив, що іншою особою ФГ «Бочко», а саме ОСОБА_3 також оскаржував аналогічну їх відмову у затвердженні проекту землеустрою, у складі цієї ж земельної ділянки, яка перебуває в оренді у господарства. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року, залишена без змін постанова Полтавського окружного суду від 20.09.2017 року по справі 816/1335/17, якою у задоволенні позову відмовлено, та підтверджена правомірність відмови.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16 червня 2016 року № 4123-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано гр. ОСОБА_2 - члену ФГ "Бочко" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в розмірі 3,26 умовних кадастрових гектар у власність земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщанського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 23/.

За змістом пунктів 2, 3 вказаного наказу від 16 червня 2016 року № 4123-СГ визначено гр. ОСОБА_2 протягом року забезпечити: розробку та погодження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної у пункті 1 цього наказу земельної ділянки /підпункт 2.1 пункту 2/; подання погодженого проекту землеустрою до Головного управління для затвердження /підпункт 2.2 пункту 2/. У разі невиконання вимог пункту 2 вважати наказ таким, що втратив чинність /пункт 3/.

04 липня 2017 року (вхідний номер Б-15373/0/5-17 від 04.07.2017) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшла заява ОСОБА_2 від 04 липня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 в розмірі земельної частки (паю) із земель ФГ "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщанського району Полтавської області та передачу у власність ОСОБА_2, як члену ФГ "Бочко", відведену земельну ділянку площею 4,8033 га, кадастровий номер :00:001:1797, для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Бреусівської сілської ради Козельщанського району Полтавської області /а.с. 125/.

За результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельного частки (паю) із земель ФГ "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передачу у власність, як члену ФГ "Бочко" земельної ділянки площею 4,8033 га, кадастровий номер :00:001:1797 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Бреусівської сільської ради Козельщанського району Полтавської області листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 18 липня 2017 року № 10335/6-17 ОСОБА_2 повідомлено, що проектом землеустрою передбачено відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель, наданих в оренду ОСОБА_4 згідно договору оренди землі від 12.09.2011 № 574, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Козельщанському районі Полтавської області 28.12.2011 за № 000155. Частиною 5 статті 116 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Крім того, проект землеустрою повинен відповідати вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій", зазначено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.06.2016 № 4123-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, втратив чинність /а.с. 126/.

Зазначена відмова Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність, оформленою листом Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 18 липня 2017 року № 10335/6-17, стало підставою для звернення з позовом до суду з відповідними вимогами.

Здійснюючи апеляційний перегляд та надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, оформленому листом від 18 липня 2017 року № 10335/6-17, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підпунктом 3 пункту 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02.06.2015 № 497-VIII передбачено у Законі України "Про землеустрій"(Відомості Верховної Ради України, 2003 р., N 36, ст. 282 із наступними змінами): статтю 22 доповнити частиною другою такого змісту: "Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02.06.2015 № 497-VIII набрав чинності 27 червня 2015 року.

Таким чином, встановлення відповідачем строку дії наказу від 16 червня 2016 року № 4123-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою" суперечить статті 22 Закону України "Про землеустрій", виходить за межі повноважень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та фактично звужує права особи на набуття у власність чи користування земельної ділянки.

Відтак, суд не бере до уваги твердження відповідача про втрату чинності наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16 червня 2016 року № 4123-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації землеустрою".

Разом з тим, у листі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 18 липня 2017 року № 10335/6-17 ОСОБА_4 повідомлено, що проектом землеустрою передбачено відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель, наданих в оренду ОСОБА_4 згідно договору оренди землі від 12.09.2011 № 574, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Козельщинському районі Полтавської області 28.12.2011 за № 000155, та вказано, що частиною 5 статті 116 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно частини восьмої статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини першої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною четвертою статті 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (частина п'ята статті 1861 Земельного кодексу України).

Згідно частини шостої статті 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Частиною сьомою статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до частини дев'ятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою (частина тринадцята статті 123 Земельного кодексу України).

При цьому, статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як було встановлено судами, що 12.09.2011 між Козельщинською районною державною адміністрацією Полтавської області (орендодавець) та ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди землі № 574, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Бреусівської сільської ради загальною площею 14,4100 га, у тому числі рілля 14,4100 га /а.с. 137-140/.

Відповідно до пункту 8 договору, цей договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" /надалі - Закон/ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2, 3 статті 3 Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

За приписами пункту 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною 5 статті 126 Земельного кодексу України /у редакції чинній до 01.01.2013/ право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону.

Таким чином, до 01.01.2013 право оренди земельних ділянок виникало з моменту реєстрації територіальними органами земельних ресурсів договорів оренди земельних ділянок та з огляду на приписи частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке право оренди на земельні ділянки, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсним.

Вказаний договір оренди землі № 574 від 12.09.2011 зареєстрований у відділі Дерзкомзему у Козельщинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 грудня 2011 року за № 00155 /а.с. 140/.

Таким чином, як правильно зазначено судом, що право оренди земельної ділянки у ОСОБА_4 виникло з моменту реєстрації відділом Дерзкомзему у Козельщинському районі договору оренди землі № 574 від 12.09.2011 та визнається дійсним. Вказаний договір оренди землі № 574 від 12.09.2011 станом на час розгляду даної справи не розірвано.

Таким чином, оскільки земельна ділянка площею 4,8033 га, кадастровий номер :00:001:1797, за межами населених пунктів Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яку позивач просила передати їй у власність, як члену ФГ "Бочко", входить до складу земельної ділянки, яка передана у оренду ОСОБА_4 за договором оренди землі № 574 від 12.09.2011, та станом на час розгляду даної справи перебуває у його користуванні, право користування на вказану земельну ділянку не припинено у порядку, визначеному законом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та передачі у власність, як члену ФГ "Бочко" відведеної земельної ділянки площею 4,8033 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1797 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, оформлена листом від 18.07.2017 № 10335/6-17, - ґрунтується на вимогах законодавства України.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено суду правомірність оскаржуваного рішення.

Крім того, при вирішенні цієї справи, колегія суддів також враховує надані пояснення представника відповідача та копії судового рішення. Так, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 року, залишена без змін постанова Полтавського окружного суду від 20.09.2017 року по справі 816/1335/17, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування відмови відповідача від 18.07.2017 №10334/6-17 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8034 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщанського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки :00:001:1798 та у зобовязанні відповідача повторно розглянути клопотання від 18.07.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) 4,8034 га, як члену ФГ "Бочко", із земель фермерського господарства "Бочко" для ведення фермерського господарства на території Бреусівської сільської ради Козельщанського району Полтавської області-відмовлено.

Як вбачається із змісту цього судового рішення, яке є також в загальному доступі в Єдиному реєстрі судових рішень, що як в справі що розглядалася №816/1335/17, так і в справі, по якій тепер здійснюється апеляційний перегляд, по свої суті є аналогічними за правовими підставами та фактичними обставинами, різницю складає лише сторони.

З огляду на вище наведене, колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року по справі № 816/1331/17- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 17 листопада 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7