Справа № 127/2-а-2240/07
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2-а-2240/07
Провадження № 6-а/127/56/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.11.2017 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Волошина С.В.,
за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,
представника заявника Луцика А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року у адміністративній справі №2-а-2240/07 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року у справі №2-а-2240/07, яка обґрунтовується тим, що постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 20116,93 грн. Згідно електронного файлу «Безспірне списання» наданого Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 з рахунків військової частини НОМЕР_1 було стягнуто грошову компенсацію в розмірі 15891,95 грн. Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням військовою частиною НОМЕР_1 було подано апеляційну скаргу на постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року. 09.09.2010 року в порядку письмового провадження Київський апеляційний адміністративний суд розглянув апеляційну скаргу відповідача на зазначену постанову суду та прийняв нове рішення, яким скасував постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року, задовольнивши апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 повністю, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні позову. Як на підставу для повороту виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року за заявою внесеною на розгляд суду 18.09.2017 року представник заявника посилається на те, що розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження. На адресу відповідача рішення апеляційної інстанції не надходило. Згідно доводів заявника про вищезазначену постанову відповідачу (заявнику) стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи 21.06.2017 року, саме тому заявник вказує на те, що річний термін з дня виникнення підстав для повороту виконання розпочався з моменту ознайомлення представником військової частини НОМЕР_1 з матеріалами справи.
Дослідивши матеріали заяви та справи №2-а-2240/07, заслухавши доводи представника заявника, суд зважає на наступне.
Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення позов задоволено. Вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 різницю компенсації за продовольче забезпечення раніше прийнятого рішення у сумі 20116, 93 грн. та приведених у додатках №№1,2 розрахунків в якості відшкодування понесених ОСОБА_1 , грошових втрат у сумі 42813, 40 грн., що дорівнює сумі 22696,47 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с. 25 27).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2010 року у вказаній справі, за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 , постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 11 травня 2007 року скасована, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення відмовлено. (а.с. 47 49).
Як вбачається з довідки секретаря судового засідання Київського апеляційного адміністративного суду Бундукова С.В. від 17.09.2010 року, у зв`язку з відсутністю матеріально технічного забезпечення та коштів на відправку поштової кореспонденції, копії рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду справи сторонам не направлялись. (а.с. 50).
Як слідує з штампу вхідної кореспонденції № 34875 від 16.12.2010 року на супровідному листі Київського апеляційного адміністративного суду, справа в Замостянському районному суді м. Вінниці (нині Вінницький міський суд Вінницької області), з оригіналом рішення суду апеляційної інстанції, ухваленого на користь заявника перебуває з 16.12.2010 року.
Відповідно до частини 3 статті 265 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.
Отже, вказаною нормою КАС України визначено як право відповідача на подання заяви про поворот виконання рішення суду, так і строки, протягом яких таке право може бути реалізовано.
Відповідно до частини 2 статті 103 КАС України, строк, що визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку.
Враховуючи те, що обставини для повороту виконання рішення виникли 09 вересня 2010 року, з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції, то заяву про поворот виконання рішення відповідач міг подати до 09 вересня 2011 року включно.
Як вбачається з матеріалів справи, заяву про поворот виконання рішення суду подано 18 вересня 2017 року, після спливу шести років, з дня виникнення обставин для повороту виконання, тобто з пропуском строку, який визначено статтею 265 КАС України.
У цьому зв`язку суд звертає увагу заявника на наступне.
Як слідує з послідовної практики ЄСПЛ, зокрема але не обмежуючись, рішення Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Аналіз викладеного вище, враховуючи ту обставину, що заявнику було відомо про наявне судове провадження, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення заявником своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до справи та результатів розгляду внесеної на розгляд суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, що у свою чергу і зумовило внесення на розгляд суду заяви про поворот виконання з часу виникнення обставин для повороту виконання рішення суду по спливу більш ніж шести років.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту заяви про поворот виконання заявник не просив суд поновити йому строк для звернення до суду для вирішення питання про поворот виконання постанови суду першої інстанції від 11.05.2007 року.

Разом з тим, суд наголошує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо заявник у судовому засіданні обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі особи, яка просить поновити такий строк та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому у реалізації свого інтересу.
Будь яких поважних причин пропуску строку встановленого ст. 265 КАС України, для реалізації заявником свого права на поворот виконання рішення суду, в судовому засіданні представником заявника не наведено, а доказів на підтвердження таких обставин не представлено.

Також суд вважає окремо відзначити і ту обставину, що доводи представника заявника в тій частині, що про рішення суду апеляційної інстанції від 09.09.2010 року заявник дізнався лише 21.06.2017 року не відповідають дійсності, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник, дійсно не будучи обізнаним про обставину ухвалення 09.09.2010 року рішення судом апеляційної інстанції, 06.10.2011 року звернувся через Замостянський районний суд м. Вінниці з повторною апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 уже до Вінницького апеляційного адміністративного суду. (а.с. 53 55).

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2012 року, вказану апеляційну скаргу залишено без руху. (а.с. 57).

У тексті вказаної ухвали чітко наведено, що «за результатами апеляційного розгляду, постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову. Разом з тим, 06.10.2011 року відповідач повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою».

Вказану ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду уповноваженим представником військової частини НОМЕР_1 отримано 23.05.2012 року, а тому заради справедливості суд констатує, що у будь якому випадку заявник про постанову Київського апеляційного адміністративного суду та її суть дізнався в будь якому випадку не пізніше 23.05.2012 року, однак до суду з заявою про поворот виконання рішення суду першої інстанції звернувся лише 18.09.2017 року. (а.с. 59).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання поважності причин пропуску строку для звернення до суду, а обставини на які посилається заявник не є такими. Пасивна поведінка військової частини не може бути та не є поважною причиною пропуску строку для звернення до суду.
Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.
Частиною 7 статті 9 КАС України визначено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Процесуальним законодавством прямо не передбачено вимог до заяви про поворот рішення суду та наслідків порушення строків звернення до суду, а тому суд приходить до висновку про можливе застосування аналогії закону, і застосувати ст.100, п.5 ч.1 ст.107 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).
Враховуючи те, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, на думку суду, відсутні, заявником пропущено строк звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що така заява підлягає залишенню без розгляду у порядку ст. 100 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 100, 165, 265 КАС України, суддя,-
У Х В А Л И В :
Заяву Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.05.2007 року у адміністративній справі №2-а-2240/07 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: