Справа № 809/1378/17
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2017 р. Справа № 809/1378/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шумея М.В.,

секретаря судового засідання - Шпак М.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 308033,46 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, про стягнення заборгованості в сумі 308033,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 308033,46 - яка зумовлена несплатою відповідачем податкових зобов'язань, які самостійно ним визначені у податковій звітності, а також штрафних санкцій, які визначені контролюючим органом у податкових повідомленнях - рішеннях за результатами проведених перевірок та нарахованої пені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила суду що, за відповідачем рахується заборгованість яка є узгодженою, та у встановлений строк не погашена, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку. Позов просила задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с.8).

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований, як фізична особа-підприємець, та взятий на податковий облік Коломийською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, як платник податків.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.3, пункту 16.1.4 статті 16 Податковим кодексом України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до облікових даних фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, допущено заборгованість зі сплати податків та зборів, а саме:

- податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 103075,17 грн., яка виникла внаслідок несплати самостійно задекларованої суми 1306,08 грн., згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016рік., податкового зобов'язання в сумі 65885,40 грн., та штрафних санкцій в сумі 16981,35 грн., - нарахованих контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2013року, та пені в сумі 18902,32 грн. (а.с. 17).

- податку на додану вартість в загальній сумі 204958,29 грн., яка виникла внаслідок несплати самостійно визначеного платежу в поданому 24.04.2015 року уточнюючому розрахунку податкових зобов"язань з податку на додану вартість в сумі податку 6670,00 грн., та штрафної санкції в сумі 334 грн., податкового зобов'язання в сумі 114870,00 грн., а також штрафних санкцій в сумі 58065,00грн., - нарахованих контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2013року., та пені в сумі 25019,29 грн.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Строки сплати податкового зобовязання визначені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.1 зазначеної статті платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Також, підпунктом 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 у справі №876/937/14, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправими скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2013 року № та № відмовлено. Вказана постанова суду від 11.03.2015 набрала законної сили з моменту проголошення (а.с.55-62).

Отже, суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, встановив обовязок відповідача сплатити вказані податкові зобов'язання, тому такі зобовязання є узгодженими.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за № 3-23 від 05.01.2016 про оплату податкового боргу, який до моменту розгляду справи не переривався та є непогашеним. Вимогу відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив (а.с.11).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що йому належить.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в дохід бюджету, податковий борг в сумі 308033 (триста вісім тисяч тридцять три) грн., 46 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шумей М.В.

Постанова складена в повному обсязі 16.11.2017.