Справа № 641/6821/17
Суддя: Чайка І. В.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/203/2017 Справа №641/6821/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого - судді Чайка І.В.,

за участю секретаря -Алієвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративнм позовом ОСОБА_1 до Інспектора РЦБУ УПП у м. Харкові -Єрмолаєва М.Г. про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про накладення адміністративного стягнення серії АР № 395304 від 30.09.2017 року .

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 30.09.2017 року, відповідачем по справі була винесена постанова серії АР № 395304, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Позивач просить скасувати вказану постанову посилаючись на незаконність дій відповідача щодо розгляду справи на місці зупинки автомобіля, порушення відповідачем вимог щодо процедури розгляду справи, а також позбавлення позивача можливості скористатися своїми правами, передбаченими законом.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутністю, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову суду не надав.

Відповідно до ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання відповідача не унеможливлює розгляду справи.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2017 року, відповідачем по справі була винесена постанова серії АР № 395304, згідно якої ОСОБА_1 30.09.2017 року о 10 год.10 хв. у м. Харкові на пр-ті Гагаріна, 117 керуючи автомобілем WV Passat , номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на забороняючий - червоний сигнал світлофору , чим порушив ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн . ( а.с.6)

Відповідно до статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтями 122, 126 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобов»язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суд зобов»язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв»язку з чим скасовує оскаржувану постанову у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 17-19, 69-71, 94, 158-163, 167, 171-2, 254 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора РЦБУ УПП у м. Харкові -Єрмолаєва М.Г. про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову Інспектора РЦБУ УПП у м. Харкові -Єрмолаєва М.Г. серії АР № 395304 від 30.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя - І. В. Чайка