Справа № 802/555/17-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/555/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А. Суддя-доповідач: ОСОБА_1

09 листопада 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКБ "Капітал" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКБ "Капітал" ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 06.06.2017 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, решта осіб в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що16.02.2015 р. між ОСОБА_3 та ПАТ "АКБ "Капітал" укладено договори строкового банківського вкладу №1/53/1m/0097 від 16.02.2015 р. на суму 6176,67 доларів США, та №1/53/1m/0099 від 16.02.2015 р. на суму 5486,56 доларів США.

20.07.2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ "АКБ "Капітал" укладено договори строкового банківського вкладу № 1/53/1m/0189 від 20.07.2015 р. на суму 976,64 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення публічного акціонерного товариства ПАТ "АКБ "Капітал" до категорії неплатоспроможних" №466/БТ від 20.07.2015 р., ПАТ "АКБ "Капітал" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 від 20.07.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "АКБ "Капітал" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

29.10.2015 р. постановою Правління Національного банку України №753 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ "АКБ "Капітал".

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №195 від 29.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку.

Листом від 08.02.2016 р. №02-036-6898/16 повідомлено позивача, що в переліку вкладників, який переданий Фонду гарантування вкладів уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" включено вклад за договором строкового банківського вкладу № 1/53/1m/0189 від 20.07.2015 р. на суму 976,64 доларів США. Інші ж рахунки №1/53/1m/0097 від 16.02.2015 р. на суму 6176,67 доларів США та №1/53/1m/0099 від 16.02.2015 р. на суму 5486,56 доларів США до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів включені не були.

У звязку із чим, ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із листом від 20.02.2017 р. в якому просив його вклади за договорами №1/53/1m/0097 та №1/53/1m/0099 до Переліку рахунків та Реєстру відшкодувань вкладникам. Однак, відповіді на лист так і не отримав.

Не погоджуючись з позицією відповідача про не включення його до переліку вкладників та невідшкодування суми вкладу за договорами від 16.02.2015 р. №1/53/1m/0097 та №1/53/1m/0099, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон №4452) визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. ОСОБА_5 граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону №4452 протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Крім того, пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку. Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними. Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файлу "Перелік вкладників" (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

При цьому, згідно із п. 6 розділу ІІІ Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Пунктами 2, 3 розділу IV Положення визначено, що, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр). Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Частиною 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 37 Закону №4452 уповноважена особа Фонду має право вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

З аналізу зазначеного, можна прийти до висновку, що чинним законодавством врегульована процедура (порядок вчинення дій), у випадку визнання відповідного банку неплатоспроможним, спрямована на здійснення відшкодування вкладниками грошових сум за їх депозитами у встановленому законом розмірі, а також перелік випадків коли суми кладені особами відшкодуванню не підлягають.

Такі дії, зокрема вчиняються посадовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженими Фондом на їх вчинення, та складаються з певного, переліченого вище алгоритму дій, що здійснюються з метою визначення підстав для включення чи не включення конкретної особи до списку вкладників, які мають право на відшкодування частини або всього розміру їх вкладів.

Разом з тим, необхідною умовою створення відповідних списків вкладників та включення конкретних до них осіб є саме факт перебування банку в якому розміщені вклади у стадії ліквідації та визнання його неплатоспроможним.

Згідно з матеріалами справи, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2015 р. у справі №805/3464/15-а, залишеною без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.11.2015 р. і ВАС України від 10.02.2016 р., визнано незаконними та скасовано постанову Правління Національного банку України "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Акціонерно - комерційний банк "Капітал" до категорії неплатоспроможних" №466/БТ від 20.07.2015 р. та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №140 від 20.07.2015 р., на підставі якого розпочато процедуру виведення ПАТ "АКБ "Капітал" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Окрім того, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25.12.2015 р. у справі №805/4956/15-а, залишеною без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 р. і ВАС України від 23.02.2017 р., визнано протиправною та скасовано постанову НБУ від 29.10.2015 р. №759 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб" №195 від 29.10.2015 р., якими відкликано банківську ліцензію у ПАТ "АКБ "Капітал" та розпочато процедуру ліквідації банку.

Таким чином, підстава для початку здійснення процедури ліквідації банку в якому розміщено вклад позивача, що і стала підставою для вирішення питання про відшкодування вкладів, а саме включення чи не включення зокрема позивача до списку осіб, які мають право на таке відшкодування, фактично зникла, у зв'язку із скасуванням постанови НБУ та рішення виконавчої дирекції ФГВФО, а тому підстави для ініціювання та вирішення питання про включення чи не включення вкладників до вказаних списків відсутні.

Отже, відповідно до зазначеного, оскільки на момент звернення позивача до суду банк фактично не перебував у стадії ліквідації, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку із їх безпідставністю.

При цьому, колегія суддів не може взяти до уваги доводи апелянта як підставу для скасування оскаржуваної постанови, про те, що вказані рішення судів, якими було скасовано постанови НБУ та рішення виконавчої дирекції ФГВФО та фактично відмінено процедуру ліквідації банку, були скасовані Верховним Судом України.

Так, 24.10.2017 Верховним судом України було постановлено рішення по справі № 21-1650 а за позовом ТОВ «Фінансово-промислова компанія «Капітал» до НБУ, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» - про знання протиправними та скасування постанови та рішення, відповідно до якого заяву Національного банку України задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова компанія "Капітал" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», про визнання протиправними і скасування постанови та рішення відмовлено.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

При цьому, згідно статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Таким чином, враховуючи те, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції та прийняття оскаржуваного рішення від 06.06.2017 року, вказаного рішення ВСУ від 24.10.2017 року не існувало, а рішення на які посилався суд першої інстанції набрали законної сили та були чинними, підстави для скасування рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 року відсутні.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 листопада 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6