Справа № 813/1904/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 рокуЛьвів№ 876/8411/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» до Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Агро» (далі ТОВ «Лемберг-Агро») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

визнати протиправною відмову Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі ОДПІ), оформлену листом від 20 лютого 2017 року № 297/13-18-12/134;

зобовязати ОДПІ повторно розглянути по суті декларацію ТОВ «Лемберг-Агро» платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі № 813/1904/17 позов було задоволено. Визнано протиправними дії ОДПІ щодо відмови ТОВ «Лемберг-Агро» у набутті статусу платника єдиного податку четвертої групи, викладену в листі від 20 лютого 2017 року № 297/13-18-12/134. Зобовязано ОДПІ повторно розглянути податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік, подану ТОВ «Лемберг-Агро».

У апеляційній скарзі ОДПІ просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ТОВ «Лемберг-Агро» станом на 1 січня 2017 року мало заборгованість по земельному податку, що підтверджується даними облікової картки платника орендної плати з юридичних осіб за 2016 та 2017року. Вказана обставина не дає можливості набути статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримала вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про відмову у задоволенні позову ТОВ «Лемберг-Агро» у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Лемберг-Агро», суд першої інстанції виходив із того, що позивач виконав задекларовані ним зобовязання згідно з податковим розрахунком земельного податку № НОМЕР_1 від 17 березня 2016 року зі сплати орендної плати за землю в повному обсязі. Окрім того, відповідач відмовив позивачу у наданні статусу платника єдиного податку, хоча діючим законодавством такими повноваженнями не наділений.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до пунктів 291.3, 291.4 глави 1 розділу ХІV ПК юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до четвертої групи належать сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Приписами пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК передбачено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п.291.5-13 п.291.5-1 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку-четвертої групи субєкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг.

Як безспірно встановлено судом, ТОВ «Лемберг-Агро» знаходилось у 2016 році на загальній системі оподаткування.

17 березня 2016 року ТОВ «Лемберг-Агро» подало відповідачу податкову декларацію з плати земельного податку № НОМЕР_1, згідно з якою задекларувало зобовязання сплатити у 2016 році 192172,15 грн. земельного податку.

Позивач 17 лютого 2017 року з метою отримання статусу платника єдиного податку четвертої групи відповідно до пп. 298.8.1 ст. 298 ПК подав відповідачу електронну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік (реєстровий номер № 0).

ОДПІ відмовила позивачу листом від 20 лютого 2017 року № 297/13-18-12/134 у набутті статусу платника єдиного податку четвертої групи з огляду на існування станом на 1 січня 2017 року податкового боргу у ТОВ «Лемберг-Агро» з орендної плати за землю в сумі 10908,90 грн.

Відповідно до поданих позивачем копії договорів оренди землі від 3 березня 2016 року ТОВ «Лемберг-Агро» уклало два договори оренди землі строком на сім років площею 13,0590 га (кадастровий номер: :01:000:0436) та площею 29,3705 га :02:000:0501). На виконання умов цих договорів позивач сплатив наперед річну орендну плату за землю за кожним з договорів, що підтверджується платіжними дорученнями № 167 від 9 березня 2017 року на суму 133162,45 грн. та № 168 від 9 березня 2017 на суму 59129,16 грн., а всього 192291,61 грн.

Таким чином, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач виконав задекларовані ним податковим розрахунком земельного податку № НОМЕР_1 від 17 березня 2016 року зі сплати орендної плати за землю зобовязання у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що відповідача ГУ ДФС у листі № 3160/10-13-01-17-02-09 від 28 березня 2017 року «Про надання відповіді» визнало, що заборгованість по орендній платі за землю ТОВ «Лемберг-Агро» станом на 1 січня 2017 у розмірі 10908,90 грн. була розрахована саме згідно з податковим розрахунком позивача із земельного податку № НОМЕР_1 від 17 березня 2016 року, а не у відповідності до наступних уточнюючих податкових декларацій.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що платіжні доручення № 167 від 9 березня 2016 року та № 168 від 9 березня 2016 року не підтверджують сплату ТОВ «Лемберг-Агро» орендної плати саме згідно з розрахунком земельного податку № НОМЕР_1 від 17 березня 2016 року з огляду на те, що вони проведені банком 9 березня 2016 року, а сам розрахунок подано до органу ДФС лише 17 березня 2016року, а також з огляду на відсутність у даних платіжних дорученнях посилань на відповідний розрахунок земельного податку, оскільки податковим органом такі суми були враховані у картці платника орендної плати з юридичних осіб за 2016 та 2017 роки позивача і відповідачем не зазначено на погашення яких відмінних від спірних зобовязань позивачем були спрямовані вказані кошти.

Окрім того, відповідачем не заперечується і того, що після подачі ТОВ «Лемберг-Агро» 5 січня 2017 року уточненого податкового розрахунку земельного податку № НОМЕР_2 та зменшення зобовязання на 32038,65 грн. у позивача заборгованість по орендній платі за землю за 2016 рік була відсутня, що додатково свідчить про її відсутність на час подання позивачем 17 лютого 2017 року відповідачу електронної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2017 рік з метою отримання такого статусу відповідно до пп. 298.8.1 ст. 298 ПК.

При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що згідно із приписами п. 299.6 ст. 299 ПК контролюючий орган вправі відмовляти у реєстрації субєкта господарювання платником єдиного податку, а листом від 20 лютого 2017 року № 297/13-18-12/134 відповідач відмовив ТОВ «Лемберг-Агро» у наданні статусу платника єдиного податку, хоча такими повноваженнями не наділений.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу Стрийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі № 813/1904/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

ОСОБА_4

Ухвала у повному обсязі складена 16 листопада 2017 року.