Справа № 347/1284/17
Суддя: Сабадах Б.В.
Дата ухвалення: 2017-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/1284/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2017 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Сабадаха Б.В.,

секретарів: Удудяк І.А., Лазорик Л.В.,

з участю: представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Савюк Л.В.,

представника відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Косівської міської ради, реєстраційної служби Косівського РУЮ, треті особи на стороні відповідача державний реєстратор Косівської міської ради, ОСОБА_3 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Косівської міської ради, реєстраційної служби Косівського РУЮ про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача по довіреності ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив та в позовній заяві зазначив, що 25.12.1993 року померла бабуся позивача, ОСОБА_6. Після її смерті позивач отримав у спадок все належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку орієнтовною площею 0,2170 га, що знаходяться в м. Косові, по вул. Середній 15 а, Івано-Франківської області. Рішенням Косівської міської ради від 14.07.2015 року за № 2.51-35, ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,1540 га по вул. Середня 15а, в м. Косів, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства із земель, що знаходились у користуванні. На його замовлення землевпорядною організацією МП «Діл-інжер» було проведено кадастрову зйомку земельної ділянки та виготовлено її кадастровий план, акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування ОСОБА_5 та акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання по вул. Середній, 15а в місті Косові, Івано-Франківської області. При встановленні та узгодженні зовнішніх меж землекористування ОСОБА_5 по вул. Середній, 15а в місті Косові Івано-Франківської області представники суміжних землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підписали акт встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування ОСОБА_5 та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, а представник суміжного землекористувача ОСОБА_9 вищевказані акти не підписав, мотивуючи тим, що його мати ОСОБА_3 приватизувала частину земельної ділянки площею 0,0410 га, якою користувався ОСОБА_5, та виготовила державний акт на право приватної власності на землю. Дані обставини змусили позивача звернутись до суду, однак, судом першої інстанції йому було відмовлено в задоволенні позову, а рішенням апеляційної інстанції провадження щодо частини його позовних вимог закрито, в зв?язку із тим, що їх слід розглядати в порядку адміністративного судочинства. Вважає свої позовні вимоги підставними та просить їх задоволити.

Представник Косівської міської ради ОСОБА_10, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що твердження позивача, що ОСОБА_3 захопила частину його земельної ділянки позивачем не підтверджено ніякими доказами, оскільки ні бабуся позивача, ні сам позивач ніколи не мали на праві власності земельної ділянки, на яку вони претендують. Крім того, позивачем не надано жодного документу, щоби підтверджували право власності чи хоча б право користування даною земельною ділянкою. Позивач вступив в права спадкування, при цьому він не набув права власності на земельну ділянку, оскільки такого права не було на дану земельну ділянку у його спадкодавця. Набувши права власності на житловий будинок, позивач звернувся до Косівської міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Сам факт прийняття 14.07.2015 року Косівською міською радою рішення про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,1540 га по вул. Середня 15а, в м. Косів, вказує на те, що у позивача не було права власності на дану земельну ділянку. Посилання ж позивача на те, що він не підписував межі земельних ділянок при оформленні ОСОБА_3 технічної документації для набуття права власності на землю, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на момент виготовлення ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на землю, такої необхідності не було, бо всі суміжні земельні ділянки відносилися до земель Косівської міської ради, тому межі були погоджені Косівською міською радою.

ОСОБА_1 особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 не визнали та суду пояснили, що позов є безпідставним, оскільки право власності на дану земельну ділянку ОСОБА_3 набуто правомірно, державний акт на землю їй було видано ще в 2007 році і з того часу вона користується даною землею у наданих їй межах та будь-яких претензій з цього приводу їй ніхто не висував. А тому вважає, що в позові слід відмовити.

Представник третьої особи з питань державної реєстрації Косівської районної державної адміністрації ОСОБА_2, в судовому засіданні позов не визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи вважає, що вимоги адміністративного позову ОСОБА_5 безпідставні та не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

А в силу вимог ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 72 КА України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_5 вже звертався до суду з тотожними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства, а саме: ОСОБА_5 звертався з позовом до Косівської міської ради, реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 про скасування рішення Косівської міської ради, державної реєстрації земельної ділянки та анулювання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Косівського районного суду від 27.01.2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 було відмовлено, що стверджується копією рішення від 27.01.2016 року по справі № 347/229/15 (а.с.14-18).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.05.2016 року (а.с.43-45), рішення Косівського районного суду від 27.01.2016 року скасовано в частині вимог ОСОБА_5 про зобов?язання реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції скасувати в Державному реєстрі прав державну реєстрацію земельної ділянки 0,0132 га по вул. Середній 15а, в м. Косові, Івано-Франківської області та зобов?язання анулювати державний акт на право власності на земельну ділянку, і в цій частині провадження у справі закрито. В решті рішення суду залишено без змін.

Однак, в мотивувальній частині рішення апеляційної інстанції було вказано, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного доказу в підтвердження позовних вимог та порушення ОСОБА_3 порядку приватизації земельної ділянки.

З таким висновком колегія суддів погодилася частково, навівши наступні мотиви:

Зокрема, виходячи з аналізу ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України, суд може визнати недійсним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, за умови доведення, що такий суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси позивача.

А в обґрунтування права вимоги, ОСОБА_5 посилається на Свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, що знаходиться на спірній земельній ділянці та факт користування земельною ділянкою саме такою площею його бабусею.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду чітко зазначила, що, неспростовним є той факт, що право власності на спірну земельну ділянку оформлено не було. При оформленні майнового права після смерті бабусі ОСОБА_5 як спадкоємець не представив доказів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою спадкодавцем, зокрема спірною площею.

Натомість, колегія суддів апеляційного суду підтвердила висновки суду першої інстанції, що позивач не довів суду, яким чином рішення Косівської міської ради від 24.11.2006 року, яким було затверджено ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою по передачі земельних ділянок у власність, порушує його цивільні права в інший спосіб.

А також, навела відповідні мотиви правомірності набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_3, вказавши, що:

1) згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2004 року ОСОБА_3 успадкувала від гр. ОСОБА_11 житловий дерев'яний будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Середня 17, в м. Косів, Косівського району;

2) рішенням від 24.11.2006 року Косівська міська рада затвердила ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою по передачі земельних ділянок у власність. Зокрема передано у власність ОСОБА_3 земельні ділянки загальною площею 0,2875 га, в тому числі по ділянках за цільовим призначенням: - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0410 га (в тому числі по угіддях: під будівлями і двором 0,0134 га, багаторічних насаджень 0,0276 га); - для ведення особистого селянського господарства площею 0,2465 га (в тому числі по угіддях: кормових угідь 0,2465 га). Затверджено акти встановлення та узгодження меж земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства:

3) як вбачається з кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,0410 га, по вул. Середня 17, в м. Косів, Акта встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 - на момент оформлення ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку суміжним землекористувачем по лінії всіх меж (А-Б, Б-В, В-Г, Г-А) була Косівська міська рада. Тобто земельна ділянка останній була видалена з фонду міської ради, а докази того, що на цей час спірна частина земельної ділянки належала на певній правовій підставі бабусі позивача, чи йому особисто, суду не представлено. На підставі даного рішення ОСОБА_3 отримала Державні акти на право власності на земельні ділянки від 17.08.2007 року площею 0,0410 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також площею 0,2465 га. для ведення особистого селянського господарства.

Окрім того, колегія суддів погодилася з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтування підстав відхилення як доказу Акту земельної комісії від 26.08.2015 року і вказала, що доводи апеляції в цій частині його не спростовують. Також зазначила, що в цій частині рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду прямо зазначила, що зважаючи на подані ОСОБА_5 докази, підстав для задоволення позову ОСОБА_5 в частині його вимог до Реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції про зобов?язання скасувати в Державному реєстрі прав державну реєстрацію земельної ділянки 0,0132 га. по вул. Середня 17, в м. Косів та зобов?язання анулювати Державний акт на право власності на земельну ділянку рішення немає, однак в цій частині рішення слід скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки останні підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, посилаючись при цьому на Постанову Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 року № 8.

Разом з тим, колегія суддів в своєму рішенні зазначила, що неспростовним є той факт, що право власності на спірну земельну ділянку оформлено не було. При оформленні майнового права після смерті бабусі ОСОБА_5 як спадкоємець не представив доказів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою спадкодавцем, зокрема спірною площею.

А тому, в судовому засіданні дані обставини були предметом досліджень, однак не знайшли свого підтвердження, так як позивач не представив суду з цього приводу жодних доказів, що вказує на безпідставність позовних вимог ОСОБА_5

Окрім того, вимога ОСОБА_5 про зобов?язання реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції скасувати в Державному реєстрі прав державну реєстрацію земельної ділянки 0,0410 га. по вул. Середній, 15а в м.Косів Івано-Франківської області також не підлягає задоволенню, оскільки згідно п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Проте жодного рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки 0,0410 га. по вул. Середній, 15а в м.Косів Івано-Франківської області, прийнято не було.

На підставі наведеного, ст.ст. 78, 126, 152 ЗК України та керуючись ст.ст. 71, 162-163, 171, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Косівської міської ради, реєстраційної служби Косівського РУЮ, треті особи на стороні відповідача державний реєстратор Косівської міської ради, ОСОБА_3 про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Б.В. Сабадах