Справа № 813/2143/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року № 813/2143/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кецка В.Я.,

представника відповідача Кончук Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі відповідач) з наступними позовними вимогами (враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 14.11.2017 року):

-визнати протиправними та скасувати накази Начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) № 112 від 10.05.2017 року в частині продовження терміну контракту ОСОБА_1 , № 113 від 11.05.2017 року про виключення ОСОБА_1 з списків особового складу та (по особовому складу) № 16 РС від 05.05.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням контракту;

-поновити ОСОБА_1 на військовій службі на посаді артиста вищої категорії військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Ухвалою судді від 15.06.2017 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його було звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням строку контракту про проходження військової служби у збройних силах України. Станом на дату звільнення позивач був переконаний що за ним і надалі будуть зберігатися усі соціальні гарантії, в тому числі залишення на квартирному обліку. Проте, після звільнення позивачу стало відомо, що у зв`язку із змінами в законодавстві військовослужбовці, які звільнені у зв`язку із закінченням контракту виключені із числа військовослужбовців, які залишаються на квартирному обліку. Враховуючи наведене, позивач вважає своє звільнення раптовим, проведеним без дотримання необхідної процедури звільнення, а відтак незаконним, у зв`язку з чим, просить суд його позов задовольнити повністю.

На заперечення позовних вимог від відповідача надішли письмові заперечення, в яких зазначається, що позивача було звільнено у зв`язку із закінченням строку контракту та відсутністю його бажання продовжувати військову службу за таким контрактом. Представник відповідача наголосив, що службовими особами відповідача було повністю дотримано процедури звільнення позивача, тому представник відповідача вважає позовні вимоги позивача безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні повністю.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов, з підстав, що викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 01.07.1987 року проходив військову службу в Збройних Силах України.

Перед звільнення позивач займав посаду артиста вищої категорії військового оркестру Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Вислуга років на час звільнення становила 28 років 04 місяці.

09.05.2012 року позивачем було укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України строком на п`ять років до 09.05.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2017 року з позивачем відбувалася бесіда щодо подальшого проходження служби. Згідно аркуша бесіди від 23.02.2017 року, позивач проходити службу у військовому резерві не бажав, претензій до порядку та терміну подання звільнення не мав.

03.05.2017 року з позивачем відбулася бесіда щодо подальшого проходження служби. Згідно аркуша бесіди від 03.05.2017 року позивач виявив бажання звільнитися. У вказаному аркуші зазначалося також те, що позивач не бажав проходити службу у військовому резерві та претензій до терміну подання до звільнення не мав.

Цього ж дня позивачем було подано рапорт про звільнення у зв`язку із закінченням строку контракту.

05.05.2017 року наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 16-РС відповідно до пункту "а" частини 6 ст. 26 з урахуванням підпункту "і" пункту 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" прапорщика ОСОБА_1 , артиста вищої категорії військового оркестру, звільнено з військової служби у запас (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом 2 ч. 3 ст. 23 цього Закону).

наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 111 від 05.05.2017 року ОСОБА_1 з 05.05.2017 року було надано 6 днів, з урахуванням святкових днів, з 05.05.2017 року по 10.05.2017 року для здавання справ та посади, яку обіймав.

наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 112 від 10.05.2017 року, на підставі довідки начальника медичної служби № 179 від 06.05.2017 року (а.с. 78) ОСОБА_1 було продовжено термін контракту на час звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням з 09.05.2017 року по 11.05.2017 року.

11.05.2017 року наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 113 прапорщика ОСОБА_1 , артиста вищої категорії військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, відповідно до пункту "а" частини 6 ст. 26 з урахуванням підпункту "і" пункту 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк дії контракту, який закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом 2 ч. 3 ст. 23 цього Закону) звільнений з військової служби у запас наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного ( по особовому складу) від 05.05.2017 року № 16 РС, вважати таким, що справи та посаду здав.

Не погоджуючись із вказаними наказами та вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд при вирішенні спору у даній справі виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (зі змінами та доповненнями), відповідно до ч. 1 ст. 2 якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 2 цієї статті передбачено, зокрема, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з ч. 4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. "а" ч. 6 ст. 26 цього Закону, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення).

Відповідно до п. 34 цього Положення, контракт припиняється (розривається):

у день закінчення строку контракту;

у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший;

у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України);

у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу;

у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Відповідно до п. 37 Положення у разі припинення (розірвання) контракту, а також продовження його строку у випадках, визначених цим Положенням, у примірнику, що зберігається в особовій справі, робиться запис із зазначенням підстав та дати припинення (розірвання), продовження строку контракту, який завіряється підписом командира (начальника) військової частини та скріплюється відповідною гербовою печаткою.

Військовослужбовець подає за бажанням до служби персоналу військової частини другий примірник контракту, де робиться відповідний запис із зазначенням підстав припинення (розірвання) контракту та дати виключення військовослужбовця зі списків особового складу, а також про продовження строку контракту. У разі неподання військовослужбовцем примірника контракту в першому примірнику робиться відповідний запис.

Відповідно до п. 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 236 цього ж Положення передбачено, що з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 237 у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту видання наказу про звільнення та здача посади військовослужбовцем повинні бути здійснені не пізніше дня закінчення строку контракту, якщо інше не передбачено законодавством.

В п. 243 Положення передбачено, що після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що відповідачем було дотримано процедуру звільнення позивача в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що з позивачем проводилася попередня бесіда, як це передбачається пунктом 236 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 12.7. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 170 від 10.04.2009 року, бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань.

У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками.

Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди.

Аркуш бесіди зберігається у першому примірнику особової справи військовослужбовця.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначав, що жодної бесіди адміністрація відповідача з ним не проводила, відтак аркуша бесіди від 03.05.2017 року він не підписував та відповідно рапорта про звільнення не подавав.

Однак, як вбачається з аркуша бесіди від 03.05.2017 року, позивач хотів звільнитися та бажання проходити службу у військовому резерві не мав.

Допитані в якості свідків полковник ОСОБА_2 , перший заступник начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, підполковник ОСОБА_3 , начальник відділу особового складу та стройового Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, підполковник ОСОБА_4 та заступник начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного Куцак Володимир Петрович, які були присутні 03.05.2017 року під час проведення бесіди з ОСОБА_1 наголосили, що бесіда з позивачем проводилася, і при її проведенні були дотримані усі вимоги норм чинного законодавства. Вказані свідки також наголосили, що жодного психологічного тиску на позивача при проведенні бесіди не чинилося.

Крім того, як зазначили допитані в якості свідків артист військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного ОСОБА_5 , артист військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного ОСОБА_6 , начальник військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного Катриняк Богдан Михайлович рапорт позивачу написав його колега за проханням самого позивача, однак підписав рапорт позивач особисто, що свідчить про свідомий намір позивача звільнитися.

Допитаний в якості свідка позивач підтвердив, що рапорт був написаний на його прохання, проте підпис у рапорті позивач поставив особисто.

Крім того, як вбачається з аркуша бесіди з позивачем щодо подальшого проходження служби від 23.02.2017 року, бажання проходити службу у військовому резерві позивач не мав та був згідний щодо терміну подання до звільнення у встановлені строки. Враховуючи те, що контракт позивача було укладено на строк до 09.05.2017 року, таким строком, на переконання суду було закінчення строку контракту.

Отже, проведена з позивачем попередня бесіда у лютому 2017 року суперечить твердженню позивача про те, що його звільнення було раптовим та проведеним без попередження його за два місяці про ймовірне звільнення.

Також суд звертає увагу, що згідно аркушів бесіди від 23.02.2017 року та від 03.05.2017 року позивачу було роз`яснено про пільги і переваги щодо працевлаштування та матеріального забезпечення згідно чинного на той час законодавства.

Щодо покликання позивача на той факт, що строк контракту закінчувався 09.05.2017 року, а його фактичне звільнення було проведено пізніше, що є порушенням чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії рапорту позивача від 06.05.2017 року (а.с. 79), позивач клопотав перед командуванням про звільнення його від виконання службових обов`язків на 5 діб, у зв`язку з хворобою.

Відповідно до довідки Поліклініки Національної академії сухопутних військ № 179 від 06.05.2017 року (а.с. 78), позивач за станом здоров`я потребував звільнення від виконання службових обов`язків строком на 5 днів, а саме з 06.05.2017 року по 10.05.2017 року.

У зв`язку з чим, наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 112 від 10.05.2017 року ОСОБА_1 було продовжено термін контракту на час звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням з 09.05.2017 року по 11.05.2017 року.

Враховуючи те, що строк дії контракту було продовжено до 11.05.2017 року у зв`язку з хворобою позивача та на підставі його рапорта, суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача порушень строку при звільненні позивача.

Отже, підсумовуючи наведене, суд вважає, що службовими особами відповідача було дотримано в повному обсязі процедуру звільнення позивача, що свідчить про відсутність протиправних ознак в діяв службових осіб відповідача при звільненні позивача.

У зв`язку з тим, що за результатами розгляду справи порушень законодавства при звільненні позивача встановлено не було, жодних підстав для визнання протиправними оскаржуваних наказів немає, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог в цілому.

Крім того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що дії відповідача відповідають вимогам, встановленим ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України.

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що жодних підстав для задоволення позовних вимог у даній справі немає.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати зі сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16 листопада 2017 року.