Справа № 295/7419/17
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА
іменем України

"15" листопада 2017 р. Справа № 295/7419/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Мацького Є.М.
суддів: Шевчук С.М.
Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу ,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Міністерства оборони України, які полягають у відмові нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 22.04.2015 року встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975; скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 10.03.2017 року №23 в частині відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 22.04.2015 року встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 18.08.2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Міністерства оборони України, які полягають у відмові призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 22.04.2015 року встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Скасовано протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 10.03.2017 року №23 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як військовослужбовцю, якому з 22.04.2015 року встановлено інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Не погоджуючись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Судом встановлено, що позивач проходив службу у збройних силах на території Республіки Афганістан у в/ч п.п. НОМЕР_1 у період з 30 квітня 1980 року по серпень 1981 року. У 1981 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин обличчя, (контузія 1981 р.) лівої верхньої кінцівки, обох ніг, тулуба.

Відповідно до довідки з акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №239576 від 26.06.2012 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності з 07.06.2012 року - поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно довідки з акту огляду МСЕК серії 12 ААА №206319 позивачу встановлено другу групу інвалідності довічно- поранення (контузія), захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №555 від 29.03.2012 року підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

23.10.2015 року позивач звернувся до Ємільчинського районного військового комісаріату із заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, додавши всі необхідні документи.

Вказані документи були скеровані Ємільчинським районним військовим комісаріатом до Житомирського обласного військового комісаріату.

Листом від 14.12.2015 року №8233 Житомирський обласний військовий комісаріат повернув без реалізації документи (лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.11.2015 року за № 248/3/6/3694.

Згідно листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 30.11.2015 року за №248/3/6/3694 позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки редакціяст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги, на заявника не поширюється (звільнений до 1 січня 2007 року), то підстав для розгляду поданих документів не вбачається. Документи повертаються, як такі, що не відповідають вимогам постанови КМУ від 28.05.2008 №499.

Вказану відмову Міністерства оборони України ОСОБА_1 оскаржив до суду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року було задоволено позов ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби; зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду другої групи з 22.04.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року вищевказану постанову суду від 17.03.2016 року змінено у частині зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду другої групи з 22.04.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975; викладено у зазначеній частині обумовлене рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року по справі № 806/318/16 наступного змісту:
"Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути у встановленому порядку та строки заяву та документи щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з 22.04.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 року №975 з прийняттям відповідного рішення та урахуванням викладених судом обставин у даній справі."; У решті рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2016 року постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року та постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року, змінену постановою апеляційного суду залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду позивач втретє звернувся до Ємільчинського районного військового комісаріату Житомирської області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги .

Згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2017 року № 23, зміна групи інвалідності у позивача відбулася понад дворічний термін, що не дає підстав для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені одноразової допомоги з тих же підстав, що були визнані незаконними судовим рішенням.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975).

Пунктом 6 Порядку №975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: 1) військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

- 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;

- 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

- 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Згідно ч. 2 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 22.04.2015р., незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби.

При цьому, враховуючи вищенаведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що особа набуває право на отримання одноразової грошової допомоги в разі встановлення їй інвалідності та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014р. №21-446а14 та від 21.04.2015р. № 21-135а15.

Окрім того, в своїй постанові від 10.03.2015р. по справі №21-563а14, проаналізувавши положення редакцій ст.16 Закону №2011-ХІІ Верховний Суд України застосував саме те (нове) законодавство, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності, дійшовши висновку, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

Таким чином, оскільки одноразову грошову допомогу по третій групі інвалідності позивач не отримував, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право отримання грошової допомоги по другій групі інвалідності у повному розмірі з 22.04.2015р.

На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги порядок призначення такої допомоги був врегульований наказом Міноборони №530 від 14.08.2014р. «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» (далі-Наказ №530), зареєстрований у Мінюсті України 20.10.2014р. за №1294/26071.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає до Департаменту фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб (п.4.7 вказаного Наказу). Висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається обласним військовим комісаріатом в 15-денний термін з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні (пункт 4.8 Наказу №530).

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975). Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України (п.4.10 Наказу №530). Після проведення виплати витяг з наказу про проведення виплати, завірений встановленим порядком, обласним військовим комісаріатом надсилається до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. (п.4.11 Наказу №530).

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що дія Порядку №975 поширюється на позивача, оскільки інвалідність вже 2 групи була встановлена позивачу з 22.04.2015р. під час повторного огляду.

Крім того, суд першої інстанції правильно зауважив, що Порядок №975 не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування його до осіб, які отримали первинну інвалідність до 01.01.2014р. та до осіб, які проходили строкову військову службу. А, отже, в розумінні вимог вказаних положень позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права.

Таким чином, рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні позивачу грошової допомоги, оформлене відповідним протоколом засідання комісії МОУ від 10.03.2017р. №23 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідач повторно відмовив позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги з тих же підстав, що були визнані незаконними судовим рішенням, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову допомогу.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не дотримано вимог п.3 ч.1 ст.163 КАС України, не дають підстав для висновків неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, оскільки постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2016 року, набрала законної сили, встановлено, що позивач має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги з 22.04.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2016 року судові рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03. 2016 року, яку змінено постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 року - залишено без змін.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 , 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "18" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

В.Б. Шидловський

'

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський,6,м.Київ,03168
4-третій особі: - ,