Справа № 521/13591/16-а
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2017-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Номер провадження №2-а/521/29/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

судді - Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в межах встановленого ст. 99 КАС України строку звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що постановою Одеської митниці ДФС від 03.08.2016 року в справі про порушення митних правил №0221/50000/16 його було визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

ОСОБА_2 вказував, що згідно цієї постанови його правопорушення полягало в тому, що він, керуючи транспортним засобом з болгарською реєстрацією марки BMW 525 ТDS, номерний знак НОМЕР_1, який ввезений на територію України нерезидентом в пільговому режимі, використовував автомобіль як товар в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Позивач стверджував, що постанова митного органу є протиправною, оскільки суперечить положенням Митного Кодексу України, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 цього кодексу, оскаржувана постанова прийнята із порушенням порядку притягнення до відповідальності, без повного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, надані учасниками процесу в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

18.02.2016 року взводом по забезпеченню СП№5 роти ДПС при УДАЇ в Одеській області на автошляху М-15 «Одеса-Рені» (117 км) під час несення служби по нагляду за дорожнім рухом було зупинено легковий автомобіль марки BMW 525 ТDS, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова - НОМЕР_2, зареєстрований в Болгарії, під керуванням позивача.

Одеською митницею Державної фіскальної служби України проведена перевірка законності керування вищезазначеним транспортним засобом ОСОБА_2

Згідно з інформацією ПІК Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби встановлено, що вказаний автомобіль BMW 525 ТDS, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований в Болгарії, номер кузова - НОМЕР_2, 1997 року випуску було ввезено на митну територію України 25.12.2015 року через відділ митного оформлення №1 п/м «Роздільна» Одеської митниці ДФС громадянином Туркменістану Bazarov Ruslan в режимі «тимчасове ввезення».

За ст. 103 Митного Кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ст. 380 Митного Кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу.

Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги є адміністративним правопорушенням.

З огляду на пункти 57, 59, 60 частини першої ст. 4 Митного Кодексу України можна дійти висновку, що транспортні засоби особистого користування, якими громадяни користуються для власних потреб, є товарами.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 293 Митного кодексу України передбачено, що особами, на яких покладається обов'язок із сплати митних платежів, є особи відповідальні за дотримання митного режиму у разі недотримання положень цього кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне і повне або часткове звільнення від сплати митних платежів.

Як встановлено в процесі розгляду справи позивач керував спірним транспортним засобом на підставі трудового договору від 25.12.2015 року, укладеного з ООО «Геронда».

Згідно шляхового листа серії м/п №б/н ОСОБА_2 з 16.02.2016 року по 01.08.2016 рік відправився в службове відрядження на автомобілі BMW 525 ТDS, номерний знак НОМЕР_1 за службовою необхідністю, дорученою ООО «Геронда» за маршрутом Україна-Болгарія.

Вказані обставини не спростовані відповідачем.

При вирішенні спору суд враховує, що висновок про виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта.

Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших дій та застосування діючого законодавства.

Так, суд погоджується із доводами позивача, що він як водій, виконуючи свої службові обов'язки згідно службової інструкції, не знав і не міг знати про те, хто ввіз на митну територію України вищезазначений транспортний засіб, так само не знав, і не повинен був знати в якому режимі було ввезено транспортний засіб і чи були на нього отримані будь-які митні пільги.

Водій не міг мати прямий умисел на вчинення будь-якого порушення митних правил, оскільки не є ані власником транспортного засобу, ані особою, відповідальною за дотримання правил митного режиму, ані взагалі заінтересованою в цьому особою.

Крім того, вирішуючи спір суд також бере до уваги ст. 2 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» за якою пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні ввезених транспортних засобів нових і таких, що були в користуванні, або виготовлених в Україні здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня "ЄВРО-2" згідно з технічними регламентами та національними стандартами (щонайменше за умови відповідності вимогам рівня "B" ДСТУ UN/ECE R 49-02A, B:2002 або "B","C","D" ДСТУ UN/ECE R 83-03:2002, які застосовують залежно від особливостей конструкції транспортних засобів.

Відомості про відповідність зазначеним стандартам ввезення відносно автомобіля BMW 525 ТDS, номерний знак НОМЕР_1, 1997 року випуску в матеріалах справи відсутні.

Суд критично оцінює також визначення митницею митної вартості автомобіля, яка була прийнята до розрахунку несплачених митних платежів та вплинула на відповідальність позивача виключно за службовою запискою заступника начальника митного поста без проведення експертного дослідження.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, встановлених ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 8, 9, 11, 21, 105, 158-163, 183-2, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0221/50000/16 від 03.08.2016 року винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя С.В. Маркарова