Справа № 161/1387/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року № 876/4611/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, яким просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні їй виплати пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з 01.06.2015 року.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком; зобовязано Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області поновити з 04.07.2016 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; позовну заяву в частині вимог за період з 01.06.2015 року до 03.07.2016 року залишено без розгляду.

Постанова мотивована тим, що оскільки вказаного в п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнято не було, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Таким чином, на думку суду, з 01.06.2015 року зазначені особи втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаних Законів і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії по віку, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог за період з 01.06.2015 року до 03.07.2016 року, оскільки в матеріалах справи відсутні та судом не встановлені докази поважності пропуску строку звернення до суду в цій частині, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобовязання поновити виплату пенсії за цей період необхідно залишити без розгляду.

Постанову в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Законом України від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набув чинності з 01.04.2015 року, внесено зміни, зокрема, до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії, або щомісячного грошового утримання у порядку та умовах, передбачених, зокрема, Законами України «Про державну службу» та «Про службу в органах місцевого самоврядування», не виплачується. А п. 2 Прикінцевих положень цього Закону було передбачено, що порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії. Норма щодо невиплати пенсії зазначеним особам була поширена також і на 2016 рік. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і продовжує працювати на посаді судді, а тому пенсія їй правомірно не виплачується.

Постанова в частині відмови у задоволенні позову та залишення позовної заяви без розгляду не оскаржена, тому не переглядається в апеляційному порядку відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та з врахуванням розяснень, що містяться в п. п. 13.1, 13.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 з 22.05.2015 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», однак зазначена пенсія їй не виплачується.

Також позивач працює на посаді судді (заступника голови суду) Господарського суду Волинської області.

На звернення позивача від 05.01.2017 року Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області листом від 19.01.2017 року № 07/Ф-01 повідомило, що пенсія не виплачується на підставі Законів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII в звязку з тим, що вона працює на посаді, яка дає право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Колегія суддів вважає помилковим і необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність таких дій відповідача (в період з 04.07.2016 року, тобто в частині, що переглядається апеляційним судом), виходячи з наступного.

З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, яким було внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзаци 2 і 3 ч. 2 ст. 47 даного Закону викладено в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Таким чином, підставою для припинення виплати пенсії є робота особи, зокрема, на посаді судді. Таке обмеження щодо виплати пенсії законом передбачено на період роботи пенсіонера на відповідній посаді та за відповідних умов, а виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи.

Проаналізувавши зміст вказаних норм, колегія суддів зазначає, що ними в імперативній формі встановлено необхідність зупинення виплати будь-якого виду пенсії в період перебування пенсіонера на посаді судді у вказаний період (крім певних категорій пенсіонерів, до числа яких ОСОБА_1 не належить).

Крім того, слід зазначити, що обмеження (зупинення) виплати пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», продовжено до 31 грудня 2017 року згідно із Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набув чинності з 01.01.2017 року.

При цьому, колегія суддів враховує, що вказані вище норми у встановленому порядку не визнавались неконституційними, а тому були і є чинними у відповідних періодах і підлягають обовязковому виконанню.

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства та ті обставини, що ОСОБА_1 у спірному періоді працювала на посаді судді Господарського суду Волинської області, тобто працювала на посаді, яка дає право на пенсію (довічне грошове утримання) відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також не є інвалідом І та II груп, інвалідом війни III групи, учасником бойових дій, чи особою, на яку поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», її право на отримання пенсії по інвалідності обмежене на період перебування на посаді судді, в звязку з чим Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області правомірно зупинило виплату призначеної позивачу пенсії за віком.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року у справі № 161/1387/17 за позовом ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії скасувати в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова складена в повному обсязі 13.11.2017 року