Справа № 814/1924/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

07 листопада 2017 року Справа № 814/1924/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта", вул. Гречишникова, 52, м. Миколаїв, 54003

доофісу великих платників податків Державної фіскальної служби, вул. Чкалова, 20/9, м. Миколаїв, 54017

проскасування податкового повідомлення-рішення від 08.09.2017 р. № ,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кворум-Нафта" звернулося з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) від 08.09.2017 р. № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Z-звіти за 04.08.2016 р. і 17.08.2016 р. не сформовані через відключення електрики, відтак готівка була оприбуткована в день одержання готівкових коштів шляхом внесення відповідних записів до Книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО). Лише наявність необлікованих товарів на складах не може свідчити про те, що вони реалізуються, а відповідальність передбачена лише за реалізацію необлікованих товарів.

Відповідач надав письмові заперечення, в яких вказано, що записи в КОРО вчинено безпідставно, оскільки фіскальні звітні чеки РРО не друкувались. На час проведення перевірки позивачем не надано інформації про відключення електроенергії 04.08.2016 р і 17.08.2016 р. Доповідні записки операторів АЗС мають розбіжності в датах змін та не містять дати їх складення та номеру реєстрації. Перевіркою також встановлено нестачу товарних запасів на суму 7672,95 грн. і їх надлишок на суму 41,15 грн. Вимірювання здійснені працівниками позивача з урахування похибки, гравіювальних таблиць і даних технічного паспорту на цистерну. В позовній заяві позивачем не обґрунтовано позицію щодо факту проведення розрахункових операцій без застосування РРО.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

19.08.2017 р. фахівцями Головного управління ДФС у Миколаївській області проведена фактична перевірка щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів. За результатами даної перевірки відповідачем складено акт від 22.08.2017 р. № 0142/14/29/14/32938047, згідно висновків якого перевіркою встановлено порушення:

1) п. 1, 2, ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265), а саме: проведення розрахункової операції без застосування РРО при продажу 1 л оливи LUXOL 10w-40 за ціною 74,00 грн.;

2) п. 12 ст. 3 Закону № 265, а саме: ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на АЗС, тобто здійснення реалізації необлікованого товару на загальну суму 7714,70 грн.;

3) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637 (далі - Положення), в частині неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень (у день одержання готівкових коштів) на підставі фіскальних звітних чеків у КОРО в сумі 37502,82 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.09.2017 р. № на суму штрафних (фінансових) санкцій 202944,50 грн.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного:

Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами. Фактична перевірка була здійснена на АЗС по пр. Героїв України, 24 м. Миколаєва.

1) Факт проведення розрахункової операції без застосування РРО відображено в акті перевірки, а також підтверджено поясненнями оператора-касира ОСОБА_1 від 19.08.2017 р., яка зазначила, що продала 1 л оливи універсальної LUXOL 10w-40 за ціною 74,00 грн. та не вибила і не видала чек. Позивач жодних пояснень чи заперечень проти даного факту в адміністративному позові не навів. Виходячи з положень ч. 3 ст. 72 КАС України, суд вважає даний факт доведеним.

У відповідності до п. 1, 2, ст. 3 Закону № 265 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

За порушення вказаних вимог до суб'єктів господарювання, які вчинили правопорушення вперше, на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265, застосовуються фінансові санкції в розмірі 1 гривні.

2) В акті перевірки вказано про ведення з порушення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на АЗС, що призвело до здійснення реалізації необлікованого товару на загальну суму 7714,70 грн., а саме: нестача товарних запасів на суму 7672,95 грн. і надлишок на суму 41,15 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині вказаного правопорушення, позивач зазначає про відсутність факту реалізації необлікованого товару, а сама лише наявність необлікованих товарних запасів не може бути підставою для застосування фінансових санкцій. Крім того, позивач вказує на проведення інвентаризації та перевірки на АЗС, під час яких було зупинено відпуск нафтопродуктів, відтак, факту реалізації необлікованого товару не могло бути.

Суд вважає дану позицію хибною, оскільки вимірювання залишків товарних запасів здійснені працівниками позивача з урахування похибки, гравіювальних таблиць і даних технічного паспорту на цистерну, що підтверджується поясненнями старшого касира торгівельного залу ОСОБА_2 від 19.08.2017 р. та відомостями про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів, які підписані перевіряючими та працівниками позивача.

Пункт 12 ст. 3 Закону № 265 зобов'язує суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідальність за порушення вказаного пункту передбачена ст. 20 Закону № 265, згідно якої до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наявність на АЗС нестачі товарних запасів, на думку суду, якраз і свідчить про те, що пальне було реалізоване без застосування РРО.

Посилання ж позивача на позицію Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 823/1977/16 суд не приймає до уваги, оскільки у вказаній справі не було фактичної перевірки АЗС. Відтак, обставини вказаної справи та справи, що розглядається, не є аналогічними.

3) В акті перевірки також зафіксовано неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень (у день одержання готівкових коштів) на підставі фіскальних звітних чеків у КОРО в сумі 37502,82 грн. Так, 04.08.2016 р. у день одержання готівкових коштів у сумі 12754,34 грн. не оприбутковано вказану суму в КОРО № р/1 на підставі фіскального звітного чеку, який не було роздруковано. Наступний фіскальний чек № 12 роздруковано 05.08.2016 р. о 00:12 год на загальну суму 26832,95 грн. Крім того, 17.08.2016 р. у день одержання готівкових коштів у сумі 24748,28 грн. не оприбутковано вказану суму в КОРО № р/1 на підставі фіскального звітного чеку, який не було роздруковано. Наступний фіскальний чек № 26 роздруковано 18.08.2016 р. о 00:27 год на загальну суму 30036,94 грн. У розділах 3, 4 КОРО відповідні записи зроблено 22.08.2017 р., записи про несправність РРО відсутні. Таким чином, загальна сума неоприбуткованої готівки склала 37502,82 грн.

Позивач обґрунтовує правомірність своїх дій тим, що 04.08.2016 р. і 17.08.2016 р. не сформовано Z-звіти в кінці робочої зміни через відсутність електроенергії. На доказ вказаного позивач надав суду лист ПАТ "Миколаївобленерго" від 28.08.2017 р., а також доповідні записки операторів АЗС. Останні суд не може прийняти в якості доказу позиції позивача, оскільки доповідні записки не містять дати їх складення та номеру реєстрації, а також містять розбіжності в датах знаходження оператора на зміні (17.08.2016 р. і 04.08.2016 р.) та закриття зміни (18.08.2017 р. і 05.08.2017 р. відповідно). Лист ПАТ "Миколаївобленерго" надано на запит позивача вже після проведення фактичної перевірки. На час проведення перевірки позивач не надав перевіряючим доказів відключення електроенергії 04.08.2016 р. і 17.08.2016 р.

Пункт 2.6 Положення визначає, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена абз. 3 п. 1 указу Президента України від 12.06.1995 р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки".

При цьому, ст. 5 Закону № 265 встановлює алгоритм дій суб'єкта господарювання у випадку відключення електроенергії, зокрема, проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Однак позивачем у розділах 3, 4 КОРО відповідні записи зроблено лише 22.08.2017 р., а записи про несправність РРО взагалі відсутні.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів перед судом законність податкового повідомлення-рішення, яке є предметом розгляду даної справи. Позивач не надав обґрунтованих пояснень та належних доказів відсутності в його діях складу правопорушень, виявлених у ході проведення фактичної перевірки. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська