Справа № 804/5470/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2017 р. Справа № 804/5470/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ількова В.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 до Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 до Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач (з урахуванням зміни позовних вимог та заміни відповідача на належного), просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вих.№10/5-1216 від 26.06.2017 року;
У обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач 06.06.2017 року звернувся до Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (Відділу дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області) із заявою про надання дозволу на придбання мисливської нарізної зброї в особисте користування. Однак, 26.06.2017 року листом за вих. №10/5-1226 Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області позивачу відмовлено у задоволенні зазначеної заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви від 26.06.2017 року став факт того, що позивач є громадянином Латвійської Республіки та має лише посвідку на постійне проживання в Україні, що не дає йому права на придбання в особисте користування мисливської зброї і спецзасобів. З рішенням відповідача від 26.06.2017 року за вих. №10/5-1226 позивач не погоджується та вважає його протиправним.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що нормами Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998р. №622 передбачено право іноземців на отримання дозволу на право придбання в Україні та перевезення через митний кордон України вогнепальної зброї за умови погодження з іноземними дипломатичними представництвами країн, громадянами яких вони є, а також право отримання дозволу на перевезення вогнепальної мисливської зброї іноземним мисливцям, що прибувають на територію України з метою проведення полювання. Отже, норми зазначеної Інструкції не надають право іноземцям на отримання від органів Національної поліції України дозволів щодо придбання вогнепальної зброї з метою полювання в Україні, а тому відповідач діяв в межах повноважень та в спосіб передбачений чинним законодавством України. Представник відповідача не заперечував проти продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Керуючись ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Позивач - ОСОБА_3 є громадянином Латвійської республіки. На території України перебуває на на законних підставах, що вбачається з посвідки на постійне проживання в Україні (а.с. 12).
З членського квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач з 1992 року є членом Українського товариства мисливців і рибалок (а.с. 15).
Позивач має Дозвіл на зберігання зброї НОМЕР_2, виданий 30.10.2014 року Системним відділом управління Ризького регіону Управління поліції порядку Державної Поліції МВС Латвійської Республіки (а.с. 14).
Так, 06.06.2017 позивач звернувся до начальника Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою щодо видачі дозволу на придбання мисливської нарізної зброї в особисте користування для спортивного полювання.
26.06.2017 року за вих. №10/5-1226 Управлінням превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області було надано відповідь на заяву від 06.06.2017 року, у якій зазначено, що позивач - ОСОБА_3 є громадянином Латвійської Республіки, а дозвіл на придбання мисливської нарізної зброї в особисте користування може бути наданий лише громадянам України.
Правовідносини, пов'язані з отримання дозволу на придбання мисливської зброї, врегульовані, зокрема, Положенням «Про дозвільну систему» від 12.10.1992 року № 576, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року (далі - Інструкція №622).
Відповідно до п.1 Положення «Про дозвільну систему» дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Згідно з п.2 цього Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належить, зокрема, пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів.
Згідно п.9 Положення видача дозволівна виготовлення, придбання, зберігання, обліку,охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриттяпідприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, зокрема, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва дл відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бзи, девони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивченн матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 року №1644 «Про реалізацію повноважень Національної поліції України з видачі та анулювання дозволів» наказано ужити організаційних заходів з реалізації Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» в частині покладення на органи Національної поліції повноважень з видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, носіння, перевезення і використання зброї. До врегулювання на законодавчому рівні повноважень органів Міністерства внутрішніх справ України при виконанні Національною поліцією України повноважень, передбачених пунктом 1 цього наказу, застосовувати норми, визначені наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 жовтня 1993 року № 642 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1993 р. № 706 «Про затвердження Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 жовтня 1993 року за № 163, наказом Міністерства внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1993 року за № 637/3077, та наказом Міністерства внутрішніх справ від 13 червня 2000 року № 379/ДСК, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2000 року за № 696/4917.
Національній поліції України організувати діяльність з реалізації повноважень, указаних у пункті 1 цього наказу, через: 1) Департамент превентивної діяльності Національної поліції України; 2) уповноважений підрозділ (управління, відділ, сектор) з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України; 3) відповідні підрозділи територіальних органів Національної поліції України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, районах, містах, районах у містах.
Отже, з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» повноваження з видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, носіння, перевезення і використання зброї покладено на органи Національної поліції, які до врегулювання на законодавчому рівні повноважень застосовують норми Інструкції №622.
Згідно з п. 1.3 Інструкції №622, основними завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя)), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.
Відповідно до п.2.3.2 Інструкції №622, дозволи на придбання, зберігання та носіння мисливської нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної, холодної, охолощеної зброї, пристроїв громадянами України видають управління (відділи) преветнивної діяльності Головного управління національної поліції.
Згідно п.12.1 Інструкції №622 правом придбання мисливської гладкоствольної зброї та основних частин до неї користуються громадяни України, які досягли 21-річного віку, мисливської нарізної зброї та основних частин до неї - 25-річного віку, холодної, охолощеної та пневматичної зброї та основних частин до неї - 18-річного віку. Кількість зброї, яку може мати громадянин України, не обмежена, однак власник зброї повинен забезпечити її безумовну схоронність.
Статтею 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку, іноземці, які одержали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання.
Полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» іноземці можуть здійснювати полювання на території України відповідно до цього Закону. Документи на право полювання, видані відповідними органами інших держав, чинні на території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (п. 6 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_3 (громадянин Латвійської Республіки) перебуває на території України на законних підставах, а саме: посвідки на постійне проживання в Україні типу НОМЕР_3 від 20.06.2013 року.
Таким чином, позивач перебуває в Україні на законних підставах має ті самі права і свободи, а також несе такі самі обов'язки, як і громадяни України.
Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що рішення Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2017 року за вих.№10/5-1226 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач на законних підставах перебуває в Україні та відповідно до ст. 26 Конституції України, користується тими самими правами і свободами, як і громадяни України.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Повноваження відповідача щодо видачі дозвілу на право придбання мисливської зброї в особисте користування за своєю правовою природою є дискреційним.
З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції, в даному випадку, цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях видачі дозвілу на право придбання мисливської зброї в особисте користування, а відтак, суд вважає за необхідне, зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 від 06.06.2017 року про надання дозволу на придбання мисливської нарізної зброї в особисте користування.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
На підставі положень ст. 94 КАС України стягненню підлягає за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Керуючись статтями 71, 86, 122, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 до Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за вих.№10/5-1216 від 26.06.2017 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь громадянина Латвійської Республіки ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя В.В Ільков