Справа № 815/3141/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 р.м. ОдесаСправа № 815/3141/17

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Федусика А.Г., Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" звернулось до суду з позовом в якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби України в Одеській області про зобов'язання провести певні дії щодо реєстрації позивача в 2017 році платником єдиного податку четвертої групи, відповідно наданої 20 лютого 2017 року податкової декларації платника єдиного податку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивачем належним чином та у встановлені строки подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи, внаслідок чого товариство правомірно сплачувало податкові платежі як платник єдиного податку четвертої групи.

При цьому, через затримку строків розгляду поданої товариством декларації, останнє обґрунтовано вважало її прийнятої, відповідно до норм чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2017 року ТОВ «Агрофірма «Шаболат» подано податкову декларація платника єдиного податку четвертої групи, що підтверджується квитанцією № 2 (а/с. 24).

В свою чергу, рішенням ГУ ДФС в Одеській області № 1/15-32-12-05/03768767 від 23 березня 2017 року, позбавлено суб'єкта господарювання ТОВ «Агрофірма «Шаболат» статусу платника єдиного податку четвертої групи, починаючи з 01 січня 2017 року, у зв'язку з наявністю податкового боргу, відповідно до вимог п.п. 291.51.3 п. 291.51 ст. 291 ПК України.

Не погоджуючись з вказаними обставинами товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким не погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як податковим органом правомірно відмовлено у реєстрації суб'єкта господарювання платником податку четвертої групи у зв'язку з наявністю у нього податкового боргу, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 291.2. ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.4 ст. 291 ПК України, передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на 4 групи платників єдиного податку.

Відповідно до пп. 4 п. 291.4 ст. 291 ПК України, четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 ст. 298 ПК України встановлено, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України, реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно п. 299.3. ст. 299 ПК України, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Відповідно до п. 299.5 ст. 299 ПК України, у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб'єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб'єктом господарювання у встановленому порядку.

Згідно пп. 291.5-1.3 п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи суб'єкти господарювання, які станом на 1 січня базового (звітного) року мають податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Колегією суддів встановлено, що позивачем, як сільськогосподарським товаровиробником, з метою реєстрації платником єдиного податку четвертої групи 20 лютого 2017 року (строк встановлений підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 ст. 298 ПК України) направлено до податкового органу відповідну податкову декларацію.

В свою чергу, з вищевикладених норм податкового законодавства вбачається, що у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

При цьому, у разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб'єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, тобто надіслати відповідне рішення.

Між тим, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що податковим органом прийнято рішення «Про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку четвертої групи» № 1/15-32-12-05/03768767 лише 23 березня 2017 року, тобто більше ніж через місяць після спливу встановлено п. 299.5 ст. 299 ПК України строку.

Тому, колегія суддів погоджується з посиланнями позивача, що внаслідок допущеного податковим органом порушення процедури розгляду поданої товариством декларації, останнє правомірно вважало себе зареєстрованим платником єдиного податку четвертої групи, згідно положень п. 299.3. ст. 299 ПК України, а як наслідок сплачувало свої податкові зобов'язання у відповідному розмірі.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо дотримання податковим органом строку розгляду відповідних документів, так як податкова звітність суцільним порядком підлягає камеральній перевірці протягом 30 днів, відповідно до Наказу Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14 червня 2013 року, який на думку суду є спеціальним у спірних правовідносинах, оскільки у даному випадку податковим органом не проводилось такої перевірки.

Більш того, із зібраних матеріалів у справі, а саме доповідної записки податкового органу (а.с. 30) вбачається, що вищевказане рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання платником єдиного податку четвертої групи прийняте за наслідком проведеного аналізу податкових декларацій, без проведення відповідної камеральної перевірки.

Між тим, підставою для відмови у реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, відповідно до положень п. 299.6 ст. 299 ПК України, став висновок податкового органу про наявність у товариства податкового боргу, у сумі 42 447,80 грн., що обліковувався станом на 01 січня 2017 року.

В даному випадку, із наданих товариством пояснень, що підтверджені представником податкового органу, вбачається, що вказаний податковий борг виник у зв'язку з несплатою товариством земельного податку за земельну ділянку, розташовану на території Шабівської сільської ради.

В свою чергу, відповідна земельна ділянка, починаючи з 05 квітня 2016 року не знаходиться у користуванні позивача та належить на праві власності двом фізичним особам, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2

При цьому, вказані обставини доведені товариством до податкового органу, шляхом направлення відповідного листа від 13 грудня 2016 року, що зареєстрований в канцелярії податкового органу 15 грудня 2016 року, із проханням відкоригувати його податкові зобов'язання.

Між тим, колегія суддів вважає, що податковий орган наділений не лише функцією покарання платників податків у зв'язку з наявністю певних спірних ситуацій щодо сплати ними своїх податкових зобов'язань, а й функціями щодо роз'яснення та попередження останніх.

Проте, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що податковим органом не вчинено жодних дій, спрямованих на надання відповіді товариству на отриманий лист та врегулювання спірних правовідносин, зокрема, з метою уникнення подвійного оподаткування земельним податком відповідної земельної ділянки між товариством та вказаними фізичними особами, оскільки останні також сплачують свої податкові зобов'язання, відповідно до наданої Шабівською сільською радою довідки від 05 жовтня 2017 року.

Більш того, як вірно зазначено судом першої інстанції, податковим органом 26 червня 2017 року відкориговано спірні податкові зобов'язання товариства на підставі поданої уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2016 рік.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у межах спірних правовідносин товариством заявлено вимоги податковому органу щодо зобов'язання провести певні дії з його реєстрації у 2017 році платником єдиного податку четвертої групи, відповідно до наданої 20 лютого 2017 року податкової декларації платника єдиного податку.

При цьому, представником товариства у судовому засіданні зазначено, що рішенням податкового органу про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання платником єдиного податку четвертої групи порушено права товариства у межах спірних правовідносин, а вимога щодо зобов'язання контролюючого органу вчинити певні дії спрямована сама на відновлення порушених прав таким рішенням.

В свою чергу, як зазначав в своїх рішеннях Верховний Суд України (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14), спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В даному випадку, враховуючи вищевказані порушення порядку реєстрації товариства платником єдиного порядку податковим органом, а також вказані судом обставини щодо податкового боргу товариства, колегія суддів вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів особи, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним рішення податкового органу «Про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку четвертої групи» № 1/15-32-12-05/03768767 від 23 березня 2017 року, так як саме останнім порушено права товариства у межах спірних правовідносин.

При цьому, відповідно до вищевказаної практики Верховного Суду України, що є обов'язковою для суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відновити порушені права товариства, шляхом зобов'язання податкового органу прийняти рішення щодо реєстрації товариства платником єдиного податку четвертої групи, відповідно до ст. 299 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем під час подання адміністративного позову та апеляційної скарги, в частині вимог до податкового органу, здійснено витрати на сплату судового збору, у сумі 3 360,00 грн., що підлягають стягненню із суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2017 року - скасувати, прийняти у справі нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат".

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області Про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку четвертої групи № 1/15-32-12-05/03768767 від 23 березня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області прийняти рішення щодо реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" як платника єдиного податку четвертої групи.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Шаболат" судові витрати зі сплати судового збору, у сумі 3360,00 (три тисячі триста шістдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

Д.В. Запорожан