Справа № 225/5561/17
Суддя: Скиба М. М.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Скиба М.М., за участю секретаря Панаслюк Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до працівника Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

22.10.2017 року близько 16 години 33 хвилин, він, керуючи автомобілем Хюндай АН 4493, рухався у напрямку м. Торецька та був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 ОСОБА_2 звинуватив його в тому, що він рухався без ввімкненого ближнього світла і попросив передати документи. Незважаючи на його пояснення, що він рухався з ввімкненими протитуманними фарами, ОСОБА_2 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення і постанову в справі про адміністративне правопорушення, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення 425 грн. З винесеною постановою він не згодний, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, вважає дії поліцейського щодо розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протиправними.

ОСОБА_1 зазначає, що постанова була складена без врахування його зауважень, пояснень , не було враховано особу, її матеріальний стан та інші обставини.

ОСОБА_1 просить визнати дії працівника Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 817155 від 22.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно нього за ст. 122 ч.2 КУпАП; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 817155 від 22.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати; провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП закрити.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, пояснив, що він в цей день рухався з допустимою швидкістю, у нього були ввімкнені спочатку (при підйомі на пагорб) габарити, після підйому на пагорб він ввімкнув протитуманні фари.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначив, що вказане правопорушення розглядається на місці його скоєння, позивач рухався без ближнього світла фар і без денних ходових вогнів, саме тому і було накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідач вважає, що позивач рухався без ближнього світла фар, однак протитуманні фари у нього дійсно були ввімкнені.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 817155 від 22.10.2017 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 22.10.2017 року ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, не виконав вимоги по включенню ближнього світла.

У вказаній постанові ОСОБА_1 зазначив свої пояснення, що він рухався з ввімкненими габаритними вогнями.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з вимогами п. 19.1 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі. (Примітка: В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари).

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Проте, відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем п. 19.1 Правил дорожнього руху України. А тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивачем вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Конвенції «Про дорожній рух» (Конвенцію ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74) передні протитуманні ліхтарі можуть використовуватися замість ліхтарів ближнього світла.

Враховуючи вказані положення, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 рухався із ввімкненими передніми протитуманними ліхтарями, про що не заперечує й відповідач, підстав для складання оскаржуваної постанови та притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст. 122 ч.2 КупАП у відповідача не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними та скасування спірної постанови є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положенням пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються лише адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Справи про накладення адміністративних стягнень, які відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесені до компетенції судів, розглядаються місцевими загальними судами за правилами, встановленими Кодексом про адміністративні правопорушення України, і оскарженню у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.161-163, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії працівника Торецького відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 817155 від 22.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 817155 від 22.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: