Справа № 821/1457/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1457/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. № 003841405,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. № 003841405.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 серпня 2017, на підставі акту фактичної перевірки з реєстраційним номером № 305/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 03 серпня 1017 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення. Вказане податкове повідомлення - рішення позивач вважає протиправним оскільки в кінці зміни днів зазначених в акті перевірки, через неможливість з об'єктиві причин створити Z-звіт (фіскальний звітний чек), готівка в касі перерахована, в другому розділі КОРО виконані записи, що підсумовують дані за розрахунками за день на підставі розрахункової книжки (РК), в третьому розділі КОРО обліковані дані про квитанції, використані під час відключення електроенергії. Позивач вказав, що після того, як стало можливим створити - звіт, він був створений наступного дня, у повній відповідності до законодавства, яке регулює відносини оприбуткування готівки зі створенням фіскального звітного чеку на випадок відсутності електроенергії.

На думку позивача посадовими особами відповідача під час перевірки використовувалися лише дані "бази даних ГУ ДФС почекової інформації та Z-звітів", що призвело до поверхової перевірки ведення касових операцій. Крім того позивач вважає, що посадовими особами відповідача записи в КОРО під час перевірки не вивчалися.

На підставі вказаного просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 11.08.2017 року № 003841405, прийняте за наслідками проведення фактичної перевірки від 03 серпня 2017 як таке, що не відповідає вимогам законодавства.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнято на підставі висновків акту фактичної перевірки від 03.08.2017, яку проведено відповідно до наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 27.07.2017 № 623.

Фактичною перевіркою встановлено, що позивачем не своєчасно оприбутковувалися готівкові кошти (облік) в КОРО, які надходили до каси (місця проведення розрахунків).

Оприбуткування готівки в такому разі є її запис до відповідного розділу КОРО (розділ 2) у день відповідного надходження коштів до каси РРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів).

Відповідно до ІС "Податковий блок" встановлено, що позивач несвоєчасно оприбутковував готівкові кошти.

За вказане порушення передбачено застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" - у пятикратному розмірі суми, що не оприбуткована, тобто: 7490,05 х 5 = 37450,25 грн.

Ні підставі вказаного вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: 03 серпня 2017 року проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі ст. 19, ст. 20, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, Положення про ДФС України та наказу ГУ ДФС у Херсонській області "Про проведення фактичних перевірок" від 27 липня 2017 року ГУ ДФС у Херсонській області № 623 ГУ ДФС у Херсонській області, направлення на проведення перевірки від 01.08.2017 р. № 868, 869.

Відповідно до ч.1 п. 75.1 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п. 75.1.3 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення документальних позапланових перевірок та їх підстави передбачені статтею 78 ПК України.

Статтею 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2. ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Судом встановлено, що перевірку проведено в присутності ФОП ОСОБА_1, що підтверджується підписом в направленнях на проведення фактичної перевірки від 01.08.2017 № 868,869 та про що зазначено в акті перевірки.

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки (п. 80.3 ст. 80 ПК України).

В ході проведення перевірки встановлено порушення п.2.6 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.201 №637, зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі по тексту - Положення), а саме, відповідно до ІС "Податковий блок" встановлено, що позивач несвоєчасно оприбутковував готівкові кошти:

- 22.01.2017 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 140,10 грн., які оприбутковані у відповідній КОРО 23.01.2017 на підставі Z - звіту № 264 від 23.01.2017 за 22.01.2017 (попередній Z - звіт № 263 від 21.01.2017);

- 05.09.2016 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 599,00 грн., які оприбутковані у відповідній КОРО 06.09.2017 на підставі Z - звіту № 122 від 06.09.2016 за 05.09.2016 (попередній Z-звіт № 121 від 04.09.2016);

- 22.06.2016 до каси РРО надійшли готівкові кошти у сумі 5885,10 грн., які оприбутковані у відповідній KОPO 23.06.2016 на підставі Z - звіту № 46 від 23.06.2016 за 22.06.2016 (попередній Z-звіт №45 від 21.06.2016);

- 13.07.2017 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 710,90 грн., які оприбутковані у відповідній КОРО 14.07.2017 на підставі Z - звіту № 429 від 14.07.2017 за 13.07.2017 (попередній Z - звіт № 428 від 12.07.2017);

- 25.02.2017 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 154,95 грн., які оприбутковані у відповідній КОРО 26.02.2017 на підставі Z - звіту № 294 від 26.02.2017 за 25.02.2017 (попередній Z - звіт № 293 від 24.02.2017).

Загальна сума грошових коштів, вчасно не оприбуткованих, що надходили до каси РРО, в КОРО на загальну суму 7490,05 гривень.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 03 серпня 2017, який зареєстровано за № 305/21/22/РРО/НОМЕР_1 від 03.08.2017 р.

На підставі акту перевірки відповідачем 11.08.2017 року винесено податкове повідомлення - рішення № 003841405, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 37450,25 гривень.

Абзацами 1, 2, 5 пункт 2.6 Положення передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно п.9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР , суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. N 199, зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

Пунктом 1 приміток до вказаних Вимог встановлено, що підсумок розрахунків обчислюється за зміну, максимальна тривалість якої не повинна перевищувати 24 години.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що календарний день (доба) триває з 00 годин до 24 години, отже, Z-звіт необхідно виконувати щоденно по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Отже, суд вважає, що суб'єкт господарювання, який здійснює розрахункові операції в готівковій або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, що надходить до кас, тобто, кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 годин цього ж дня, здійснювати роздрукування на РРО фіскальних звітних чеків і відображення показників готівкових коштів у КОРО.

Суд зауважує, що дана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13.03.2014 року у справі № 21-5а14.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач вірно дійшов до висновку щодо несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів, що надходили до каси РРО в КОРО, а саме, 22 червня 2016 р., 05 вересня 2016 р., 22 січня 2017 р., 25 лютого 2017 р., 13 липня 2017 р.

При цьому суд зазначає, що позивач посилався на вимкнення електроенергії, як на причину несвоєчасного оприбуткування готівки. При цьому, жодних належних та допустимих доказів щодо вимкнення електроенергії за місцем здійснення підприємницької діяльності не надано.

Суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 № 547 затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) (далі по тексту - Порядок № 547).

Розділом 3 Порядку № 547 встановлено порядок застосування РРО.

Відповідно до п. 10 розділу 3 Порядку № 547, якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

При цьому, суд зазначає, що в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що на час проведення перевірки працював на посаді головного державного ревізора - інспектора ГУ ДФС у Херсонській області. Пояснив, що ним та заступником начальника відділу ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_4 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем господарської діяльності. При перевірці встановлено несвоєчасність оприбуткування готівкових коштів. Під час проведення перевірки позивачем надано КОРО, інших документів, в тому числі, розрахункова книга не надавалося.

Допитаний як свідок ОСОБА_4, показав, що на час проведення перевірки працював на посаді заступника начальника відділу ГУ ДФС у Херсонській області. Під час перевірки досліджувалася КОРО за 2017 рік та встановлено, що кошти позивачем оприбутковано несвоєчасно. Розрахункову книгу та КОРО за 2016 рік під час перевірки позивачем не надано.

З огляду на таке слід прийти до висновку, що під час проведення перевірки посадовим особам ГУ ДФС у Херсонській області не було надано всі необхідні документи, як того вимагає ПК України.

Відповідно до абз. 1 п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, суд не приймає до уваги документи надані позивачем в судовому засіданні, а саме, Коро за 2016 рік, розрахункову книгу, розрахункові квитанції щодо оприбуткування грошових коштів, оскільки вказані документи не було надано посадовим особам відповідача під час проведення перевірки.

Крім того суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження, що несвоєчасне оприбуткування готівки відбулося не з вини позивача.

Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Щодо вказаної штрафної санкції суд зазначає, що 8 червня 1995 року між Верховною ОСОБА_4 України та Президентом України прийнятий Конституційний Договір № 1к/95-ВР про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 25 цього Конституційного Договору Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.

12 червня 1995 року Президент України видав Указ, яким, зокрема, врегулював питання відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування у касах готівки.

6 липня 1995 року було прийнято Закон України № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі - Закон № 265/95-ВР), у якому передбачено, крім іншого, відповідальність суб'єктів господарювання за порушення вимог цього Закону.

Так, розділом V згаданого вище Закону визначено вичерпний перелік порушень, за які передбачено фінансові санкції. Як убачається зі змісту його положень, серед них відсутнє таке порушення як неоприбуткування у касах готівки, а отже й не встановлена відповідальність за це.

Водночас зазначене питання прямо врегульоване в Указі. Зокрема, абзацом 3 статті 1 вказаного нормативно-правового акта встановлено штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки.

Таким чином, предмети правового регулювання Указу та Закону № 265/95-ВР є різними.

Слід зазначити також, що, незважаючи на зміни, які в подальшому вносились до Указу (останні - у 2001 році), правове регулювання відповідальності та розмір штрафу за неоприбуткування готівки не змінилися.

Отже, відносини стосовно відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки не врегульовані Законом № 265/95-ВР, прийнятим у часі пізніше, ніж видано Указ. Окрім цього, на час виникнення спірних відносин не було прийнято й будь-яких інших законів, сфера дії яких би охоплювала такі відносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 21-77а13 від 02 квітня 2013 року.

Таким чином, позивачу правомірно нараховано штрафну санкцію у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, а саме, 37450,25 грн.

На підставі вказаного суду приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення не підлягає скасуванню.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19, ч. 1 ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 листопада 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 9.2.1