Справа № 815/1266/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1266/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльності (перевищення службових повноважень), дії щодо відмови у наданні ОСОБА_1 матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 , зобов`язання надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.01.2017р., ОСОБА_1 через адміністративний відділ військової частини НОМЕР_1 звернувся безпосередньо до командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора ОСОБА_2 з інформаційним запитом про надання копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно не виконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 , однак станом на 02.03.2017р. не отримав копії матеріалів службового розслідування. Позивач зазначив, що причинами, за якими він не може отримати необхідну інформацію, як пояснили йому в адміністративному відділі військової частини НОМЕР_1 , є відверте небажання командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора ОСОБА_2 надати їх встановленим чином - особисто під підпис або надіслати поштою. На думку позивача, своєю бездіяльністю командир військової частини грубо порушив приписи встановлені статтями 4, 11, 18 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Законами України "Про інформацію" та "Про доступ до публічної інформації" та конституційне право надане ст.43 Конституції України.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення зазначених позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, зазначивши, що 30.01.2017р. за вх. №982 до військової частини НОМЕР_1 надійшов інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.01.2017р. про надання йому копії матеріалів службового розслідування, аркушу бесіди та наказу про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання пункту 5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/чА2393 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв.№2554т. та просив направити на адресу: 65017, м.Одеса, вул.Канатна, 83 або надати (видати) під підпис (розписку) в адміністративному відділі (нетаємному діловодстві) військової частини НОМЕР_1 . 01.02.2017р. вих.№422 відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.01.2017р. виготовлено, про що було доведено ОСОБА_1 та запропоновано отримати, але він отримати відмовився. Представник відповідача зазначила, що відповідь на запит позивачу була надіслана поштовим зв`язком за адресою, яка вказана ним у запиті, про що зазначено у журналі відправленої кореспонденції, а також факт відправки поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 підтверджено реєстром поштових відправлень за відповідну дату - 01.02.2017р. Разом з тим, представник відповідача зазначала, що 02.02.2017р., 03.02.2017р. повторно доведено позивачу відповідь на його інформаційний запит від 30.01.2017р. виготовлено та запропоновано отримати, але отримати позивач відмовився. Разом з тим, ОСОБА_1 із вказаними документами неодноразово ознайомлювався особисто у тому числі і при залученні копії зазначених матеріалів під час судового засідання по розгляду іншої справи у цьому ж суді, у зв`язку з чим, відповідь позивачу на його запит була надана в межах п`яти робочих днів встановлених законодавством.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника служби метрології та стандартизації озброєння оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (в/ч НОМЕР_1 ) Сухопутних військ Збройних Сил України.

30.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 із інформаційним запитом, у якому викладено прохання надати йому копії матеріалів службового розслідування, аркушу бесіди та наказу про результатами службового розслідування проведеного стосовно не виконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т.(а.с.4)

Разом з тим, у зазначеному інформаційному запиті ОСОБА_1 наголосив на проханні відповідь на вказаний інформаційний запит від 30.01.2017р. направити йому на адресу АДРЕСА_1 або надати (видати) під підпис (розписку) в адміністративному відділі (нетаємному діловодстві) військової частини НОМЕР_1 .

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2017р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєвим В.А. складено відповідь на інформаційний запит, адресована ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якій зазначено, що на адресу ОСОБА_1 направляються копії документів, а саме: матеріали службового розслідування, аркуш бесіди та наказ про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т. на 25 арк. (а.с.30)

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року

№2939-VI

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1, 2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Разом з тим, п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні такого порушення, як ненадання відповіді на запит.

Під час з`ясування офіційних обставин судом встановлено, що 30.01.2017р. відповідач отримав інформаційний запит ОСОБА_1 щодо надання копій матеріалів службового розслідування, аркушу бесіди та наказу про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т. Зазначене не заперечувалось представником відповідача.

01.02.2017р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєвим В.А. складено відповідь №462 на інформаційний запит від 30.01.2017р., адресована ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якій зазначено, що на адресу ОСОБА_1 направляються копії документів, а саме: матеріали службового розслідування, аркуш бесіди та наказ про результати службового розслідування проведеного стосовно не виконання п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки в/ч НОМЕР_1 Головною інспекцією Міністерства оборони України від 15.10.2016р. Інв. №2554т. на 25 арк.(а.с.30)

02.02.2017р. та 03.02.2017р. комісією у складі: тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу - Секретаря військової ради підполковника КоєваВ.А., заступника начальника відділу комплектування офіцерами управління персоналу штабу підполковника ОСОБА_3 , старшого офіцера адміністративного відділу майора Лук`янова С.Г. складено акти про те, що 02.02.2017р. ОСОБА_1 доведено про те, що відповідь від 01.02.2017 №462 на його інформаційний запит від 30.01.2017р. виготовлена, однак ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаної відповіді (а.с.56-57). При цьому, позивач у ході судового засідання категорично заперечував наявність обставини викладених у вказаних актах. Разом з тим, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 були викликані у судове засідання у якості свідків для з`ясування обставин за яких ними були складені вказані акти, однак вони у судове засідання не з`явились.

Судом встановлено. що згідно копії з розносної книги адміністративного відділу військової частини НОМЕР_1 , яка надана представником відповідача до суду на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 , позивачу відправлено пакет за №462 (реєстр №52а) (а.с.114-115).

Разом з тим, згідно матеріалів справи тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 звернувся до військової частини НОМЕР_2 (вузол фельд`єгерського поштового зв`язку) із листом від 24.04.2017р. №2/2132 щодо надання підтвердження поштового відправлення військової частини НОМЕР_1 №462 від 01.02.2017р.(реєстр №52а) (а.с.105).

Листом Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 повідомлено начальника штабу-першого заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , що поштове відправлення №462 відправлено за реєстром №9 від 01.02.2017р. у міське відділення поштового зв`язку №12.(а.с.106)

Однак, зазначений реєстр №9 від 01.02.2017р. до суду надано не було.

Разом з тим, до суду надано звернення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ШирокогоС.П. до міського відділення поштового зв`язку №12 (а.с.107) та до начальника відділення пошти «Главпочтамт Одеса» Українського ДП поштового зв`язку «Укрпошта»(а.с.108) із проханням підтвердити поштове відправлення №462 з військової частини НОМЕР_2 (реєстр №9 від 01.02.2017р.) до міського відділення поштового зв`язку №12.

При цьому, представником відповідача надано до суду відповідь заступника начальника Поштамту ЦПЗ №1 Онішенко Л.А. від 25.05.201р. №08-04-583 на запит тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №2/3031 від 15.05.2017р. згідно якої військова частина НОМЕР_2 здає у ВПЗ прості поштові відправлення без реєстру (а.с.207).

Крім того, згідно відповіді заступника начальника Поштамту ЦПЗ №1 Онішенко Л.А. від 21.08.2017р. №08.04-1406-1411-ЮК на запит ОСОБА_1 було надано інформацію про те, що за період з 30.01.2017р. по18.07.2017р. на адресу ОСОБА_1 надходження та видачі рекомендованої кореспонденції не значиться (а.с.206).

Частиною 1 ст.20 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, суд зазначає, що своєчасність надання відповіді на запит, у разі її пересилання поштою та факт надання вказаної відповіді суб`єктом владних повноважень відстежується за моментом здачі документа на пошту.

Разом з тим, реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого п`ятиденного строку.

Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття, що визначено п.66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Щодо складених 02.02.2017р. та 03.02.2017р. комісією у складі: тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу - Секретаря військової ради підполковника ОСОБА_4 , заступника начальника відділу комплектування офіцерами управління персоналу штабу підполковника ОСОБА_3 , старшого офіцера адміністративного відділу майора Лук`янова С.Г. актів про відмову ОСОБА_1 у отриманні вказаної відповіді, суд зазначає що вказані акти не можуть вважатися належним доказом отримання запитуваної ОСОБА_1 публічної інформації, а також вказані обставини не підтверджені у ході судового розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що генерал майором ОСОБА_2 , як розпорядником інформації неналежним чином виконано обов`язок надання відповіді на запит ОСОБА_1 , який звернувся як запитувач інформації із Інформаційним запитом від 30.01.2017р.

Доказів направлення ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 разом з доданими матеріалами засобами поштового зв`язку до суду надано не було.

Разом з тим, враховуючи те, що до суду не надано доказів відмови командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 у наданні ОСОБА_1 відповіді на його запит, а фактично мала місце бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 щодо направлення належним чином ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 з матеріалами службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 , суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання дій генерал майора ОСОБА_2 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не надано до суду відповідних доказів направлення у встановленому законодавством України порядку відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 30.01.2017р. та пояснення позивача про неотримання ним відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 на його Інформаційний запит від 30.01.2017р., суд керуючись положеннями ст.11 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне визнати неправомірну бездіяльність розпорядника інформації, командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 щодо направлення ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 з матеріалами службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з викладеним та враховуючи неотримання ОСОБА_1 відповіді на його інформаційний запит від 30.01.2017р., суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов`язання надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ним п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11,158 163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірну бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 щодо направлення ОСОБА_1 відповіді тимчасово виконуючого обов`язки начальника адміністративного відділу Секретаря військової ради Коєва В.А. від 01.02.2017р. №462 з матеріалами службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_8 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 копії матеріалів службового розслідування, проведеного стосовно невиконання ОСОБА_1 п.5.1.4 Плану усунення недоліків під час проведення інспекційної перевірки військової частини НОМЕР_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог-відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17.11.2017р.

Суддя К.О. Танцюра