Справа № 815/2376/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2376/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 апеляційну скаргу Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ЮГ до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арештів з банківських рахунків,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю АГРО-ЮГ звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття наступних арештів: з грошових коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в АБ Південний, МФО 328209, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ, накладеного постановою від 28 липня 2011 року; про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в АТ ОСОБА_3 ОСОБА_4 у м.Києві, МФО 380805, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ, накладеного постановою від 28 липня 2011 року; про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ, накладеного постановою від 6 червня 2011 року; про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в ПАТ ПУМБ, МФО 334851 , та належать ТОВ АГРО-ЮГ, накладеного постановою від 16 червня 2011 року; про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в Южному ГРУ ПАТ КБ Приватбанк, МФО 328704, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ, накладеного постановами від 6 червня 2011 року та 16 червня 2011 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в 2011 році в провадженні підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області перебувало зведене виконавче провадження, за яким боржником був позивач. Правонаступником цього органу державної влади є відповідач - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Позивачу стало відомо про те, що на даний час є чинними арешти на банківські рахунки, накладені у 2011 році відповідачем, а саме на усі банківські рахунки позивача, відкриті у АБ Південний. АТ ОСОБА_3 ОСОБА_4, Южному ГРУ ПАТ КБ Приватбанк, ПАТ ПУМБ.

29 березня 2017 року позивач звернувся із листом до відповідача про зняття вищевказаних арештів. 13 квітня 2017 року позивачем було отримано відповідь на цей лист (вих. № 09.1-2008В-10 від 06 квітня 2017 року), в якому відповідачем зазначено, що скасувати постанови про накладення арештів не виявляється можливим внаслідок знищення виконавчих проваджень за закінченням терміну їх зберігання, а також через відсутність правових підстав для зняття арештів.

Відмова в скасуванні постанов та зняття арешту і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі провадження в рамках яких винесені оскаржені постанови державними виконавцями були закінчені ще у 2011 році на підставі ч.2 ст.47 Закону України Про виконавче провадження, тому на теперішній час відпала підстава, визначена ст.57 Закону України Про виконавче провадження, необхідна для застосування арешту - забезпечення реального виконання виконавчого документу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, вважає їх правильними, однак, зазначає наступне.

Положеннями ч.1 та 2 ст.57 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Так, судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що виконавчою службою було накладено арешти грошові кошти у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в: АБ Південний, МФО 328209, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ; в АТ ОСОБА_3 ОСОБА_4 у м.Києві, МФО 380805, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ; в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ; в Южному ГРУ ПАТ КБ Приватбанк, МФО 328704, , та належать ТОВ АГРО-ЮГ.

Представником відповідача було зазначено, що вказані виконавчі провадження було завершено 11 жовтня 2011 року на підставі п.2 ст.47 Закону України Про виконавче провадження (в діючій на той час редакції) та виконавчі документи було повернуто стягувану.

Отже, з огляду на наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що станом на час вирішення даних спірних правовідносин відсутня підстава, визначена ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», необхідна для застосування арешту, а саме - забезпечення реального виконання виконавчого документу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що вимоги стягувачів за відповідним зведеним провадженням за будь-яких обставин не можуть бути предявлені до виконання, оскільки є погашеними з огляду на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26 грудня 2012 року, якою затверджений перелік кредиторів боржника, до складу яких не було включено жодного зі стягувачів за вищевказаним зведеним провадженням.

В згаданій ухвалі суду у відповідності з ч.2 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом було зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі. - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Положеннями ч.2 ст.11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Разом з тим, приймаючи спірну постанову суд першої інстанції скасував постанови підрозділу примусового виконання рішення Управління ДВС ГУЮ в Одеській області про накладання арештів на банківські рахунки у всіх видах валют, що є на всіх рахунках відповідних банків, що суперечить змісту позовних вимог, вказаним положенням КАС України та є необгрунтованим з огляду на ту обставину, що предметом дослідження по даним спірним правовідносинам є не самі постанови про накладання арештів, а обґрунтованість наявного арешту станом на теперішній час.

Тому, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що з метою повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача необхідно позов задовольнити та зняти арешти, накладені виконавчою службою шляхом винесення відповідних постанов.

Відповідно до п.1) ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції по суті було правильно вирішено справу, але допущено порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.200, 201 КАС України вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково та змінити резолютивну частину оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року змінити, виклавши п.2 резолютивної частини наступним чином:

Зняти арешти, накладені підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції з Одеській області:

- постановою від 28 липня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в АБ «Південний», МФО 328209, та належать ТОВ «АГРО-ЮГ»;

- постановою від 28 липня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» у м.Києві, МФО 380805, та належать ТОВ «АГРО-ЮГ»;

- постановою від 06 червня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в ПАТ «ПУМБ». МФО 334851, та належить ТОВ «АГРО-ЮГ»;

- постановою від 16 червня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, та належить ТОВ «АГРО-ЮГ»;

- постановою від 06 червня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 328704, та належать ТОВ «АГРО-ЮГ»;

- постановою від 16 червня 2011 року про арешт коштів у всіх видах валют, що є на всіх рахунках в Южному ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 328704, та належать ТОВ «АГРО-ЮГ».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_4
Суддя: Суддя: ОСОБА_5 ОСОБА_2