Справа № 307/2480/17
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/2480/17
Провадження № 2-а/307/80/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві зазначив, що постановою інспектора ДОН СП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області Терпак В.В. від 01.10.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП (керування автомобілем марки «ЗИЛ» між населеними пунктами Теребля-Вонігово без увімкнених фар ближнього світла). Вважає дії працівника поліції Терпак В.В. протиправними, а постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. 1 жовтня 2017 року, біля 12 год., на автомобілі «ЗИЛ 5301», номерний знак НОМЕР_1, він виїхав з населеного пункту с. Теребля і рухався по автомобільній дорозі із увімкненими фарами ближнього світла в напрямку с. Вонігово. Приблизно через 1,2 км його зупинив працівник поліції Терпак В.В., пояснивши причину його зупинки тим, що фари ближнього світла він увімкнув, коли побачив працівників поліції, що не відповідало дійсності. На його запитання, чим він може підтвердити свої слова працівник поліції відповів, що проводив відео-зйомку на мобільний телефон, яку при необхідності він зможе переглянути лише в суді. При винесенні постанови відповідачем було встановлено, що 1 жовтня 2017 року, в 11 год. 50 хв., він між населеними пунктами Теребля-Вонігово, керував автомобілем «ЗИЛ 5301», державний номерний знак НОМЕР_1, без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив п.8.9 ПДР. Разом з тим, вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення від 1 жовтня 2017 року не містить таких даних та не вказано спосіб його фіксації. У постанові він вказав про свою незгоду з тим, що не було увімкнено світло фар автомобіля. Враховуючи вищевикладене вважає, що постанова серії АР №182403 від 1 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Просить постанову серії АР №182403 від 1 жовтня 2017 року інспектора ДОН СП Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області Терпак В.В. про застосування до нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати і закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Поліцейський ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст.128 ч.4 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови поліцейського ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. від 01.10.2017 року за №182403 серії АР позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

За змістом оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1, 1 жовтня 2017 року, о 11 год. 50 хв., між населеними пунктами Теребля-Вонігово, керував автомобілем марки "ЗИЛ 5301", номерний знак НОМЕР_1, без увімкнених фар ближнього світла, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, якапосягає на громадський порядок, власність, права ісвободи громадян, на встановлений порядок управлінняі за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають в тому числі особи за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на позивача ці вимоги закону відповідачем не дотримані.

Зокрема, постанова про накладення адміністративного стягнення містить тільки узагальнюючий виклад суті правопорушення без зазначення конкретних протиправних дій з боку позивача.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечував факт вчинення ним порушення Правил дорожнього руху, а саме, що на його автомобілі при керуванні ним не горіли фари в режимі ближнього світла.

Судом встановлено, що належних і допустимих доказів, які б стверджували сам факт не горіння фар в режимі ближнього світла на автомобілі марки «ЗИЛ 5301», номерний знак НОМЕР_1, при керуванні ним 1 жовтня 2017 року, о 11 год. 50 хв., між населеними пунктами Теребля-Вонігово, позивачем, що спростовувало б твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідач не надав.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

А згідно до ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, не скористався своїм правом на участь при розгляді справи і відповідно не надав доказів, які б спростовували доводи позивача.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що відповідачем в даній справі не наведено належних і допустимих доказів щодо правомірності оскаржуваного рішення.

А тому, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і постанову поліцейського ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. від 1 жовтня 2017 року №182403 серії АР про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п"ять) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід визнати протиправною та скасувати.

Частиною. 2 ст.162 КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, суд зазначає, що до компетенції суду при вирішенні справ за правилами КАС України не належить вирішення питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративне правопорушення.

А тому, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 71, 128, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 280 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського ДОП СП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Терпак В.В. від 1 жовтня 2017 року №182403 серії АР про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п"ять) гривень на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Г о л о в у ю ч и й: В.І. Бобрушко