Справа № 431/3840/17
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2017-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 431/3840/17
Провадження 2-а/431/121/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 листопада 2017 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 соціального захисту населення ОСОБА_4 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 соціального захисту населення ОСОБА_4 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, в якому просила суд визнати дії відповідачів неправомірними щодо стягнення з неї наданої допомоги по житловій субсидії та у подальшому її повернення на користь держави, шляхом стягнення.

В подальшому позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненими позовними вимогами, в якому просила визнати дії відповідачів неправомірними та повернути кошти, з раніше знятої субсидії, на її особові рахунки, підприємствам, які надають комунальні послуги:

- на рахунок № 830097228 ОСОБА_4 РЕМ ТОВ «ЛЕО» в розмірі 1000 гривень;

- на рахунок № 20040 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в розмірі 6255 гривень;

- на рахунок № 655 РКП « Старобільськвода » в розмірі 333 гривні.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що згідно договору дарування від 05 вересня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 ДНК Луганської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-862, їй належить на праві приватної власності в ідеальній цілій частці квартира № 38 у житловому будинку № 109«а», яка розташована по вулиці Старотаганрогська у м. Старобільську Луганської області.

Від першого шлюбу з ОСОБА_7, який був в період з 1981 по 23.04.1991 року, вони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. В другому шлюбі вона перебувала з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був протягом з 01.06.1991 року по 28 жовтня 2004 року. З часу реєстрації шлюбу з ОСОБА_9, вона з прізвища ОСОБА_8 перейшла на прізвище ОСОБА_9 та після розірвання шлюбу залишила собі прізвище ОСОБА_9.

18 жовтня 2000 року у квартирі № 38 житлового будинку № 109«а», яка розташована по вулиці Старотаганрогська у м. Старобільську Луганської області значиться зареєстрованим її син ОСОБА_8 та який фактично з 29.10.2013 року вибув до Російської Федерації, отримав вид на тимчасове місце проживання з 29.10.2013 року по 29.10.2016 рік та який прийняв громадянство ОСОБА_10, отримав постійне місце мешкання та місце роботи і до колишнього місця реєстрації в Державі Україна не зявляється.

Так як її син ОСОБА_8 вибув до іншої держави, то при оформленні субсидії у неї спеціаліст УСЗН не приймала бланк заповнення субсидії, стверджуючи про те, що особа яка не мешкає у квартирі в бланк субсидії не вноситься, а досягнувши мети не внесення зареєстрованого співвласника квартири - ОСОБА_8, який у подальшому стане предметом судового розбору справи, через деякий час держслужбовець УСЗН звинуватила її у недостовірності подання відомостей по отриманій субсидії з травня місяця 2015 року та передала дані до відповідних служб, які без розбору, шляхом наданих їм повноважень понудили її повернути так званий «незаконно отриманий державний пільг».

Так, ОСОБА_4 РЕМ ТОВ «ЛЕО» без попередження відключило її квартиру від енергопостачання, понудив її сплатити борг у розмірі 1000 гривень і тільки лише після сплати підключили до електромережі; РКП «Старобільськвода» - змусило її заключити договір за погашенням боргу у розмірі 1 326 гривень 94 копійки та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» понудив її заключити договір на погашення так званого боргу у розмірі 9 719 гривень 63 копійок за поданням УСЗН, що вона змушена була з вказаної суми сплатити 50% у розмірі 5 100 гривень та з залишком сплати так званого боргу у розмірі 4 619 гривень 63 копійок. За квартиру вона повинна сплатити ОСББ «Ніка» борг у розмірі 842 гривні 84 копійки.

Та як спеціаліст УСЗН назвав суму збитків у 4 400 гривень і яка зросла більш аж до 12 899 гривень 41 копійки. На питання до спеціаліста УСЗН: на яку ж суму окремо на ОСОБА_8, який фактично не мешкав у квартирі, державою Україна була надана субсидія, як на особу?, вона відповіді так і не отримала, як і не отримала відповіді з міськради стосовно того коли, за якими та ким поданими документами відносно ОСОБА_11, останнього було знято з реєстраційного обліку. Такі неправомірні дії ОСОБА_4 міської ради та УСЗН призвели її до тяжкого матеріального становища, що у подальшому послужило підставою звернутися її за захистом порушених прав до суду.

Те, що ОСОБА_8 фактично не є громадянином України і постійно мешкає за межами Держави Україна у Російській Федерації, підтверджується закордонним паспортом ОСОБА_8, ксерокопією паспорту громадянина ОСОБА_10 ОСОБА_8, завіреної нотаріальними органами Держави Росії та довідкою з місця праці від 29.05.2017 року № 1с.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила суд визнати дії відповідачів неправомірними та повернути кошти, з раніше знятої субсидії, на її особові рахунки, підприємствам, які надають комунальні послуги:

- на рахунок № 830097228 ОСОБА_4 РЕМ ТОВ «ЛЕО» в розмірі 1000 гривень;

- на рахунок № 20040 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в розмірі 6255 гривень;

- на рахунок № 655 РКП « Старобільськвода » в розмірі 333 гривні.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та також просив суд визнати дії відповідачів неправомірними та повернути кошти, з раніше знятої субсидії, на особові рахунки позивача ОСОБА_1, підприємствам, які надають комунальні послуги:

- на рахунок № 830097228 ОСОБА_4 РЕМ ТОВ «ЛЕО» в розмірі 1000 гривень;

- на рахунок № 20040 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в розмірі 6255 гривень;

- на рахунок № 655 РКП « Старобільськвода » в розмірі 333 гривні.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не зявився, від голови міської ради ОСОБА_12 надійшло заперечення, в яких вона просила суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Також, просила суд розглянути справу без участі представника міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_5 соціального захисту населення ОСОБА_4 районної державної адміністрації ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, вважав їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на заперечення, які знаходяться в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що коли вона знаходилася в управлінні праці та соціального захисту населення, бачила як ОСОБА_1 переписувала декларацію і чула, що їй сказали, щоб вона вказала тільки тих осіб, які проживають за її адресою.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 Їй відомо, що вона проживає сама, її сина вона ніколи не бачила, зі слів позивача їй відомо, що він проживає в ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 Сина позивача вона не бачила з 2007 року, оскільки він з нею не проживає. Також вона чула в коридорі, що працівник УСЗН просила позивача переписати декларацію, оскільки її син зареєстрований за її адресою.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що зі слів позивача йому відомо, працівники УСЗН просили позивача переписати декларацію та вказати, що її син в даний момент не проживає за її адресою. Також, зі слів позивача йому відомо, що її син прописаний за її адресою, а проживає за межами України. Ним було видано позивачу дві довідки з місця проживання, за 2015 рік та 2016 рік. В першій довідці він вказав, що в квартирі № 38 у житловому будинку № 109«а», яка розташована по вулиці Старотаганрогська у м. Старобільську Луганської області, зареєстрована одна особа, тобто позивач ОСОБА_1 В другій довідці він вказав, що в квартирі № 38 у житловому будинку № 109«а», яка розташована по вулиці Старотаганрогська у м. Старобільську Луганської області, зареєстровано дві особи, а саме ОСОБА_1 та її син ОСОБА_8, але син не проживає за адресою позивача.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач згідно позовної заяви не конкретизувала, які саме дії субєктів владних повноважень, слід визнавати неправомірними, коли саме сталися ці неправомірні дії та коли про ці дії стало відомо позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів, чи дійсно ОСОБА_8 знято з реєстрації за місцем мешкання позивача.

Показання свідків про те, що ОСОБА_8 не проживає за місцем мешкання позивача, суд визнає недопустимим доказом по справі, так як факт реєстрації особи за місцем мешкання підтверджується виключно на підставі документів, виданих уповноваженим органом.

Таким чином, позивачем не доведено факт наявності протиправних дій субєктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 11, 70, 71, 158-163, 186 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 соціального захисту населення ОСОБА_4 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Озеров