Справа № 813/2572/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року справа № 813/2572/17

15год 00хв м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача Мокрія Р.З.,

представника відповідача Булаш З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" до Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

публічне акціонерне товариство «Шахта «Надія» (далі - ПАТ «Шахта Надія») звернулося до суду з позовом до Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2017 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки відповідача від 07.06.2017 №96/28-10-48-17/00178175 не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача. Позивач зазначає, що реальність його правовідносин з контрагентом ПП «Технотен» підтверджується договорами, укладеними належним чином та у відповідній формі; наявністю первинної документації за господарськими операціями з контрагентом; рухом активів в процесі здійснення господарських операцій. Також вказує, що в акті перевірки податковим органом не наведено будь-яких фактів щодо визнання первинних документів, поданих позивачем під час перевірки, недійсними. Крім того, позивач зазначає, що на момент вчинення дій, визначених у договорах, сторони були зареєстровані у визначеному законом порядку.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані неможливістю підтвердити факт проведення позивачем операцій з контрагентом ПП «Технотен». Відповідач вказує на неможливість підтвердження реальності господарських відносин позивача з контрагентом з огляду на неможливість встановлення наявності у нього основних фондів, у тому числі транспортних засобів, необхідних для здійснення господарської діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених в письмовому запереченні. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав.

Позивач - ПАТ «Шахта Надія» зареєстроване 21.07.1997 Реєстраційною службою Сокальського районного управління юстиції Львівської області, , місцезнаходження: 80086, Львівська обл., с.Сілець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.06.2017 №.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2. ст.82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Шахта Надія» з питань господарських відносин з ПП «Технотен» за липень 2016 року, а також документального підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів, робіт (послуг) або подільної реалізації цих товарів (робіт), послуг від вказаних контрагентів та з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт від 07.06.2017 №96/28-10-48-17/00178175 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.6, п.7, п.10-15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 (Витрати), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 ПК України, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік на загальну суму 763572,50грн.

На підставі вказаного Акта перевірки прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 29.06.2017 №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 774897,50грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «Технотен» суд встановив таке.

Між позивачем та ПП «Технотен» укладено договір поставки №27/01 від 25.01.2016, відповідно до умов якого постачальник (ПП «Технотен») зобов'язується поставити та передати у власність (повне господарське відання) покупця (позивача) продукцію (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

На підтвердження реальності господарських відносин з ПП «Технотен» позивач надав суду копії таких документів: договору поставки №27/01 від 25.01.2016, видаткових накладних №1 від 25.07.2016, №2 від 27.07.2016, №3 від 29.07.2016, №4 від 29.07.2016, прибуткових ордерів №550, №567, №569, №570, лімітних карт та сигнальних вимог (а.с.125- 186), довідкою від 11.10.2017 №09/1162, копією книги обліку доручень за 2015-2016 роки.

Факт оплати за отриманий від ПП «Технотен» товар підтверджується копіями платіжних доручень №1953 від 30.08.2016, №1547 від 12.07.2016, від 29.07.2016.

Транспортування отриманого від ПП «Технотен» товару підтверджується копіями товарно-транспортних накладних №2507/16 від 25.07.2016, №2707/6 від 27.07.2016, №2907/16 від 29.07.2016, №2907/16-2 від 29.07.2016.

На підтвердження зберігання товару, отриманого від ПП «Технотен», та використання його у власній господарській діяльності позивач надав суду копію наказу №259 від 16.06.2017 «Про зняття залишків гірничошахтного обладнання на матеріальному складі», інвентаризаційного опису запасів від 16.06.2017, копії наказів про прийняття на роботу (а.с.91-94), копії посадових інструкцій завідуючого матеріальним складом (а.с.95- 100), копії положення про відділ матеріально-технічного постачання (а.с.101-112).

Свідки ОСОБА_3 - завідувач матеріальним складом ПАТ «Шахта Надія» та ОСОБА_4 - начальник відділу постачання ПАТ «Шахта Надія» в судовому засіданні 13.11.2017 пояснили, що запчастини на склад позивача доставляв директор ПП «Технотен» ОСОБА_5 особисто. Вказаний товар транспортувався вантажними автомобілями НОМЕР_1 та Mercedes Vito д.н.з. НОМЕР_2. Вага товару, що доставлявся, становила приблизно 300-400кг. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одразу перевіряли вказаний товар на предмет відповідності його умовам договору та зараховували його на склад.

Суд критично оцінює посилання відповідача на податкову інформацію Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області щодо ПП «Технотен», оскільки при складенні податкової інформації податковий орган не мав жодних первинних документів щодо здійснення фінансово - господарських відносин між позивачем та його контрагентом. При цьому, використання податковим органом при складанні податкової інформації звірки даних із внутрішніх баз даних ДФС України не може слугувати достатнім доказом відсутності реальних операцій між позивачем та його контрагентом.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 6 п. 86.7 ст. 86 ПК України контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 вказаного Кодексу.

Крім вказаного, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження тієї обставини щодо обізнаності позивача про неправомірну, на думку податкового органу, діяльності його контрагента, та доказів про пряму чи опосередковану причетність до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у податкового органу інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до вказаної особи.

В період здійснення господарських операцій ПП «Технотен» було включене до ЄДРПОУ та було платником податку на додану вартість. Доказів відсутності статусу платника податку на додану вартість у ПП «Технотен»чи анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість у ПП «Технотен» з боку відповідача не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази в повній мірі підтверджують факт реальності здійснення господарських операцій з ПП «Технотен».

З наданих позивачем доказів вбачається, що договір, укладений з ПП «Технотен» мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки товар (роботи/послуги) передані, оплата проведена, договір виконано сторонами в повному обсязі.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як вже встановлено судом на момент вчинення правочинів підприємство - контрагент позивача був належним чином зареєстрований як юридична особа та платник ПДВ.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що на момент укладення договору з контрагентом, позивач проявив належну обачність.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування податку на прибуток є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 вказаного Кодексу з урахуванням положень вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень вказаного Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України» зазначив, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від № від 29.06.2017, прийняте відповідачем, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України (в редакції станом 01.09.2015р.), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням наведеного, на користь позивача слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 11623,46грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №1907 від 31.07.2017.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 29.06.2017.

Стягнути з Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства "Шахта "Надія" судовий збір в сумі 11623(одинадцять тисяч шістсот двадцять три) грн. 46коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г.Гулик