Справа № 814/2626/16
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 листопада 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2626/16

Категорія: 3.7.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

06 грудня 2016 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 7478,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, як перевізником, самостійно не сплачена плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до розрахунку від 29.05.2016 року.

Справу розглянуто за відсутності відповідача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив зазначену постанову скасувати та прийняту нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В звязку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

29.05.2016р. посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно - вагового контролю авто дорога М05 Київ - Одеса (450 км + 500 м) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки ДАФ. модель FT 95 XF 480 реєстраційний №ВЄ5137ВС із причепом марки Н/ПП, модель BUILLEN SP3 реєстраційний № НОМЕР_1, що належать відповідачу.

За результатами проведення контролю складено акт № 0000127 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.05.2016р., на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 266,8 євро, що станом на 29.05.2016 року еквівалентно 7478,67 грн.

На час звернення до суду з даним позовом перевізником добровільно не сплачено визначену позивачем плату за проїзд.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначена позивачем плата за проїзд, неоскаржена та несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України та підлягає стягненню у судовому порядку.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 20 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансінспекції або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 21 Порядку №879 зазначає, що разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно з пунктом 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

При цьому, згідно пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом МВС та Міністерства інфраструктури України від 10.12.2013 № 1007/1207:

1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (ГВК):

2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення, робіт зі зважування транспортних засобів;

3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;.

4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додат.1);

5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плата за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 31(1) Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (ГВК);

6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2);

8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у .журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3);

9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовують до автомобільних перевізників адміністративно- господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Крім того, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабміну України від 08.11.2006 № 1567, визначені правила проведення перевірки, оформлення її результатів та застосування адміністративно-господарських штрафів.

З наведеного вбачається, що діючим законодавством визначені повноваження органів Укртрансінспекції (Укртрансбезпеки) щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Повноваження Укртрансінспекції (Укртрансбезпеки), що стосуються плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Зі змісту ч.4 ст. 50 КАС України слідує, що суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у справі лише у випадках, прямо встановлених законом.

Приписами п.8 ст.3 КАС України визначено, що позивачем може бути суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи той факт, що серед наявних в п.4 Порядку взаємодії № 1007 та Порядку №879 відсутні повноваження Укртрансбезпеки щодо стягнення в судовому порядку на користь держави плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а також той факт, що такі повноваження не визначені жодним іншим правовим актом, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що Державна служба України з безпеки на транспорті є суб'єктом владних повноважень, однак її повноваження щодо звернення до суду не передбачені нормативно-правовими актами.

Аналогічної правової позиції дійшов Вищий адміністративний суд України в рішенні від 24 листопада 2014 року по справі №К/800/59737/14.

Враховуючи, що Державна служба України з безпеки на транспорті не наділена повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про стягнення плати за проїзд, судова колегія приходить до висновку про відсутність в неї адміністративної процесуальної дієздатності для предявлення даного позову, що відповідно до п.1 ч.1 ст.155 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, в звязку із чим прийшов до невірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням ухвали про залишення позову без розгляду

Керуючись ст.ст. 155, 195,196,198,203,205,206,254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року скасувати.

Адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян